Справа № 127/9136/20 
Провадження № 33/801/529/2020
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Чернюк І. В.
Доповідач: Голота Л. О.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2020 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Голота Л.О., 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною першою статті 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп. 
Як зазначено в постанові суду, 19 квітня 2020 року о 22 год. 35 хв. на автомобільній дорозі «М21», 244 км. Вінницької області  Козятинського району села Махнівка, водій  ОСОБА_1  керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», д.н.з.  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер № 6810» в присутності двох свідків, результат позитивний - 0,39 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповноту дослідження усіх обставин справи, просить скасувати постанову суду, а справу закрити.
Основними доводами апеляційної скарги є те, що автомобілем керувала його цивільна дружина, а ОСОБА_1 був пасажиром. Зазначає, що проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак з результатами огляду він не погоджувався та просив провести огляд у медичному закладі, на що працівники поліції відмовили та склали протокол про адміністративне правопорушення. Під час огляду не було забезпечено встановлення стерильного мурштука на прилад Drager Alcotest 6810, що ставить під сумнів об`єктивність його показників. Перед проведенням огляду працівниками поліції не було роз`яснено права ОСОБА_1 .. Огляд проведено за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, не є сертифікований та його показники не можуть вважатися допустимим доказом.
Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано також клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , оскільки зазначені свідки можуть підтвердити або спростувати його пояснення про те, що автомобілем керувала ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 ..
Судом апеляційної інстанції зазначене клопотання було задоволено частково та викликано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання суду апеляційної інстанції. Підстав для виклику свідка ОСОБА_4 суд апеляційної інстанції не вбачає.
У судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Оскома О.М. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Свідки на виклик суду не з`явились. ОСОБА_1 та його адвокат не наполягали на повторному виклику свідків.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, є обґрунтованим та підтверджується матеріалами справи, зокрема : 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 044517 від 19 квітня 2020 року, складеного поліцейським взводу № 1 роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Белінською О. І., згідно якого 19 квітня 2020 року о 22 год. 35 хв. на автомобільній дорозі «М21», 244 км. Вінницької області  Козятинського району села Махнівка, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21099», д.н.з.  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер № 6810» в присутності двох свідків, результат позитивний - 0,39 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена частиною першою статті 130 КУпАП. З протоколом ОСОБА_1 був ознайомлений /а. с. 2/;
-роздруківкою приладу Драгер № 6810 від 19 квітня 2020 року, згідно якого результат тесту ОСОБА_1 становить 0,39 %. Із результатами тесту ОСОБА_1 був ознайомлений /а. с. 3/;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а. с. 4/;
-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 19 квітня 2020 року, згідно яких вони 19 квітня 2020 року о 22:40 год на а/д М-21 244 км були запрошенні працівниками поліції бути свідками того як ОСОБА_1 проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер алкотест, результат тесту 0,39 %, який був встановлений у їх присутності /а. с. 5-6/;
-рапортом поліцейського взводу № 1 роти № 1 БУПП у Вінницькій області ДПП сержантом поліції Белінської О. І. від 19 квітня 2020 року, згідно якого під час несення служби 19 квітня 2020 року о 22 год. 35 хв. в складі екіпажу «СП «Махнівка - 1002» спільно з старшим лейтинантом Гребінченком В. В., та лейтинантом поліції ОСОБА_5 на а. д. м 21 244 км Вінницької області Козятинського району в с. Махнівка в якості свідка було зупинено автомобіль ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкуванням у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме : запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер № 6810» у присутності двох свідків. Результат тесту позитивний 0,39 %, водія було відсторонено від керування транспортним засобом /а. с. 7/
-відеозаписом, який наданий на запит суду, який був оглянутий судом першої інстанції, згідного якого водій  ОСОБА_1  продув прилад «Драгер № 6810», за участі свідків, результат позитивний - 0,39 ‰. Від керування водій відсторонений. /а. с. 34-36, 51/;
-поясненнями інспектора Белінської О.І. в суді першої інстанції про те, що водія ОСОБА_1 було залучено в якості свідка з метою проходження освідування на місці зупинки іншого водія. Під час спілкуванням із водієм ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, внаслідок чого було запропоновано пройти освідування на місці зупинки приладом «Драгер №6810», на що водій погодився, результат - позитивний. З результатами освідування ОСОБА_1 погодився, про що свідчить і акт огляду на стан сп`яніння, але зауважив, що вживав алкогольні напої напередодні. Освідування на місці зупинки проводилось за участі двох свідків, після проходження освідування водія було відсторонено від керування /а. с. 53/;
Згідно з частиною другою статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до положень статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Частиною першою статті 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Суд апеляційної інстанції вважає, що докази, які містяться у справі, свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а тому постанова місцевого суду є законною та обґрунтованою.
Аргументи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що автомобілем керувала його цивільна дружина, а він був пасажиром, тому в його діях відсутність склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення видно, що ОСОБА_1 зауважень з приводу того, що він не керував автомобілем не подавав, зі змістом протоколу був ознайомлений та його права, передбачені статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України щодо можливості відмовитися давати показання або пояснення щодо себе йому були роз`яснені працівником поліції. 
ОСОБА_1 не скористався правом на відмову від надання пояснень стосовно себе та, навпаки, надавав пояснення при складанні протоколу.
Із відеозапису, який був оглянутий судом першої інстанції, видно, що ОСОБА_1 не мав заперечень з приводу його огляду на стан алкогольного сп`яніння. На запитання працівника поліції, що він відсторонений від керування транспортним засобом та чи є у нього знайомий, який зможе приїхати та забрати автомобіль, ОСОБА_1 повідомив, що зателефонує до знайомого, який приїде. Зауважень з приводу того, що він не керував автомобілем, а автомобілем керувала його цивільна дружина ОСОБА_4 , ОСОБА_1 не подавав.
Не заперечував ОСОБА_1 факту керування ним транспортним засобом і в суді першої інстанції.
Із матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 був обмежений у реалізації прав, передбачених статтею 268 КУпАП, в тому числі давати пояснення, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.
При цьому, суд також звертає увагу на те, що Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті постанови від 24 червня 1988 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зазначив, що за правилами статті 288 КУпАП України судами розглядаються скарги на постанови про адміністративні правопорушення. Інші дії адміністративних органів (наприклад, пов`язані із затриманням, особистим оглядом, вилученням речей і документів, відстороненням водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами, оглядом на стан сп`яніння) оскаржуються у встановленому для цього порядку.
Однак, ОСОБА_1 не оскаржувалися дії працівників поліції щодо його огляду на стан алкогольного сп`яніння та відсторонення від керування транспортним засобом (стаття 267 КУпАП, частина перша, друга статті 286 КАС України).
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, поведінку ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що версія ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, спростовується матеріалами справи, а невизнання ним своєї вини є обраною позицією захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що з результатами огляду на місці зупинки ОСОБА_1 не погоджувався та просив провести огляд у медичному закладі, на що працівники поліції відмовили та склали протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки ці аргументи спростовуються актом огляду на стан сп`яніння, у якому ОСОБА_1 поставив підпис, що з результатами освідування згоден, показами інспектора Белінської О.І. наданих нею у суді першої інстанції, а також відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що жодних заперечень з приводу пройденого освідування на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не висловлював. З цих же підстав необґрунтованими є твердження ОСОБА_1 про те, що під час огляду не було забезпечено встановлення стерильного мурштука на прилад Drager Alcotest 6810, що ставить під сумнів об`єктивність його показників. 
Аргументи апеляційної скарги про те, що огляд проведено за допомогою приладу Drager Alcotest 6810, який не відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів на території України, не є сертифікований та його показники не можуть вважатися допустимим доказом, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, адже газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за № UA-МІ/1-96-2014 від 01 вересні 2014 року та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію № 14455/2014 внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.
Виріб медичний газоаналізатор Drager Alkotest 6810 виробництва Drager Safety AG & Co, KGaA проходив процедуру державної реєстрації згідно положень Постанови КМУ № 1497 від  09 листопада 2004 року та було видане свідоцтво про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 року - термін дії до 10 лютого 2015 року /а.с. 89/. 
Згідно з листом Міністерства охорони здоров`я України від 04 червня 2019 року № 18.1-04 Державна служба України з лікарських засобів та контролю за наркотиками здійснювала державну реєстрацію медичних засобів відповідно до постанови КМУ від 09 листопада 2014 року № 1497 «Про затвердження Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення». Зазначений порядок втратив чинність 01 липня 2015 року відповідно до постанови КМУ від 02 жовтня 2013 року № 753 «Про затвердження Технічного регламенту щодо медичних виробів».
Порядком було визначено, що ввезення на миту територію, реалізація та застосування в Україні медичних виробів дозволялось тільки після їх державної реєстрації, крім випадків, визначених МОЗ у встановленому порядку, а державну реєстрацію медичних виробів здійснювала Держлікслужби України за результатами експертизи та у разі потреби випробувань, що проводились експертними установами.
Строк дії свідоцтв про державну реєстрацію № 7261/2007 від 10 лютого 2010 року «Прилади електронні діагностичні Alcotest Plus 7410 com, Alcotest 6510, Alcotest 6810 виробництва Drager Safety AG & Co, KGaA (Germany) (наказ МОЗ України від 10 лютого 2010 року № 95) вичерпано 10 лютого 2015 року.
Закінчення терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію означало припинення можливості ввезення та введення у експлуатацію медичної техніки та виробів медичного призначення, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію - використовувались у практиці. 
Таким чином, використання медичних виробів, «газоаналізатор Drager Alkotest», які були завезені та реалізовані на території України, та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії свідоцтва про державну реєстрацію є можливим за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування) та інших нормативних документів, що підтверджують вірність результатів вимірювання.
Наказом Держлікслужби  № 1529 від 29 грудня 2014 року затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, де в пункті 43 вказано газоаналізатори «Drager Alcotest», реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.
Відповідно до сертифікату затвердженого типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-96-2014 виданий 01 вересня 2014 року (серія А № 007292 ) виданий фірмі Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, затверджений тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alkotest …, Interlock XT», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером Н788-14. Газоаналізатори Alkotest…, Interlock XT під час випуску з виробництва підлягають повірці. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу засобів вимірювальної техніки - 1 рік.
Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочний інтервал вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається 1 рік. 
Тобто, технічні засоби, що використовуються органами національної поліції для проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння, проходять технічне обслуговування з інтервалом в 1 рік.
З роздрукованого результату приладу Драгер «Алкотест 6810», за допомогою якого ОСОБА_1  проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 02 травня 2019 року, а ОСОБА_1  проходив огляд на стан сп`яніння 19 квітня 2020 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Драгер «Алкотест 6810», відтак підстави для визнання його результатів недійсними відсутні. 
Наведені доводи апеляційної скарги не спростовують правильний висновок суду першої інстанції.
При вирішенні справи суддею дотримано вимоги статей 245, 268, 280 КУпАП, адміністративне стягнення накладене відповідно до правил, передбачених статтею 33 КУпАП, з урахування даних про особу правопорушника, ступеня його вини, характеру вчиненого правопорушення.
Керуючись статтями 268, 294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 червня 2020 року у даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Л. О. Голота