ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 року          м.Дніпро         Справа №  908/3536/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),                      
суддів: Березкіної О.В., Кузнецової І.Л.,
розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя"  на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.03.2020, ухвалене суддею Мірошниченко М.В. (м. Запоріжжя), повний текст якого складений 16.03.2020, у справі №908/3536/19 
за позовом Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж, м. Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя", м. Запоріжжя
про стягнення 11 821,90 грн

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року до Господарського суду Запорізької області звернулося Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж до Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" про стягнення боргу за недовраховану електричну енергію у розмірі 11821,90 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем вимог пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312, - підключення до електричної мережі, що не є власністю оператора системи розподілу, струмоприймача поза розрахунковими засобами обліку з порушенням схеми обліку, виявлених позивачем внаслідок технічної перевірки електроустановки відповідача, що зафіксовано актом від 04.03.2019 № 00001374, на підставі якого, на засіданні комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ, енергопостачальник прийняв рішення про застосування до споживача оперативно-господарської санкції, а саме, затверджено розрахунок недоврахованої електричної енергії у розмірі 5551 кВт/г на суму 11821,90 грн., що оформлено протоколом від 28.03.2019. Нормативно-правовим обґрунтуванням позовних вимог зазначені ст.ст. 15, 16, 526, 610 ЦК України, ст.ст. 193, 216 ГК України.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 10.03.2020 у справі №908/3536/19  позовні вимоги задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" на користь Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж  суму 11821  грн. 90 коп. боргу за недовраховану електричну енергію та суму 1921  грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору. 
Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя", в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права,  нез"ясування належним чином всіх обставин справи, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
При цьому, скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції  не взяв до уваги доводи Відповідача стосовно посилання на Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", щодо визначення управителя та балансоутримувача будинку, яким на думку скаржника, він не являється, як і не являється власником будинку і власником електроустановок. 
Скаржник вказує на те, що  умовами укладеного договору № 14418 про постачання електричної енергії передбачена відповідальність за недовраховану електроенергію саме споживачів електричної енергії, а не управителя, який діє від імені співвласників багатоквартирного будинку, що підтверджується застосуванням тарифу відповідного класу споживачів.
Апелянт також вважає, що суд першої інстанції не врахував, що у Позивача відсутнє право на стягнення спірних коштів, безпідставно прийняв до уваги акт про порушення, який не є належним доказом за відсутності у ньому всіх необхідних даних для визначення обсягу необлікованої електроенергії.
Зауважує, що позивач не надав до господарського суду всіх додатків до договору № 14418, чому місцевий господарський суд не надав належної оцінки.
В обґрунтування своєї позиції Скаржник посилається на висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 522/12901/17-ц.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує, посилаючись на відповідність рішення вимогам закону, фактичним обставинам та матеріалам справи, зазначає, що  судовими актами в інших справах вже встановлено, що саме Відповідач повинен нести відповідальність за порушення норм чинного законодавства у сфері електроенергетики, оскільки функції щодо управління будинком власниками передані саме йому, який і уклав договір на постачання електричної енергії для загальних потреб будинку. У вказаному договорі, який підписаний сторонами на підставі вільного волевиявлення, сторони узгодили межі балансової відповідальності та інші істотні умови. 
Позивач зазначає, що доводи про відсутність додатків № 8 і № 9 до договору № 14418 вже були предметом розгляду в суді першої інстанції, при цьому їх відсутність жодним чином не впливає на правовідносини сторін.
Позивач заперечує доводи скаржника, що договір про постачання електричної енергії № 14418 від 01.11.2017 втратив чинність, оскільки відповідно до пункту 6 Правил роздрібного ринку електричної енергії після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електроенергії.
Зазначає про відповідність нарахування недорахованої електричної енергії, здійсненого відповідно до Методики для визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ, яка була дійсною як на момент фіксації порушення (04.03.2019), так і на момент прийняття рішення про донарахування за виявлене порушення (28.03.2019). Звертає увагу, що розрахунок здійснювався  згідно п.п.2.1.7 Методики (за формулами 2.6, 2.7, 2.8), де позивач не мав вимірювати силу струму, вказана величина передбачена п.1.3.5 ПУЕ, що дорівнює 19А та про що зазначено у розрахунку, тому вказані доводи скарги є хибними, як не відповідають дійсності доводи про відсутність вказівки на пильність проводу.
Вказує на помилковість посилання позивача на постанову Верховного Суду у справі №522/12901/17-ц від 06.02.2019, як таку, що прийнята за зовсім інших фактичних обставин справи.   
18.05.2020 від відповідача надійшла відповідь на відзив, в якому останній вважає викладені у відзиві доводи та докази, необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Просить задовольнити апеляційну скаргу. Звертає увагу, що акт №00001372 від 04.03.2019 не може бути прийнятий як доказ у справі, оскільки при відмові споживача підписати акт на ньому має бути запис про відмову від підпису, який відсутній; також такий надпис має бути засвідчений двома незаінтересованими особами, що також відсутнє в даному випадку.
У запереченнях на відповідь на відзив позивач зауважив, що відповідач неналежним чином ознайомлений з актом про порушення у даній справі, зокрема №00001374 від 04.03.2019, оскільки такий акт підписаний за участю двох представників позивача та представником відповідача (енергетиком Коваленко Д.О.), який підписав акт із зауваженням; другий примірник акту вручений йому одразу, про що на акті міститься відповідна відмітка. 

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2020, справу №908/3536/19 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Березкіна О.В., Широбокова Л.П.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.04.2020 (суддя Іванов О.Г.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.03.2020 у справі №908/3536/19 залишено без руху. Апелянту наданий строк для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ст. 258 Господарського процесуального кодексу України: надання доказів оплати судового збору у встановленому порядку та розмірі (2881,50 грн).
12.05.2020 від скаржника до суду надійшло клопотання про усунення недоліків,  до якого додано платіжне доручення № 470 від 16.04.2020 про сплату 2881,50 грн судового збору, які зараховані до спеціального фонду державного бюджету. 
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2020 (у складі колегії суддів: головуючий, доповідач - Іванов О.Г., Березкіна О.В., Широбокова Л.П.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.03.2020 у цій справі; з урахуванням ціни спору та положень ч.5 ст.12, ч.10 ст.270 ГПК України, справу вирішено розглядати в порядку письмового провадження, без повідомлення (виклику) сторін; сторонам наданий строк для подання відзиву, заяв, клопотань. 
15.07.2020 розпорядженням в.о. керівника апарату суду відповідно до пункту  2.4.6  Засад використання автоматизованої систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №908/3536/19 у зв`язку з  відпусткою судді Широбокової Л.П.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2020, справу №908/3536/19 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Кузнецова І.Л., Березкіна О.В. та ухвалою суду від 16.07.2020 прийнято до провадження вказаною колегією суддів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
01.11.2017 між Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (постачальник електричної енергії, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя" (споживач, відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії  № 14418.
Відповідно до пункту 1 Договору № 14418 постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача згідно додатка № 5 з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а споживач оплачує постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
У п. 9.5 договору визначено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань.
Відповідно до п. 9.2 договору межа відповідальності за стан та обслуговування електроустановок визначається відповідно до додатка № 9 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" (крім випадків, передбачених пунктами 8.2 і 8.4). 
У додатку № 2 до Договору № 14418 визначені точки продажу електричної енергії на електроустановки (об`єкти), вказані у додатку № 5 до цього договору, на межі балансової належності електричних мереж споживачів.
З 11.06.2017 набрав чинності Закон України від 13.04.2017 № 2019-VIII "Про ринок електричної енергії", який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України від 13.04.2017 № 2019-VIII "Про ринок електричної енергії" господарська діяльність з виробництва, передачі, розподілу електричної енергії, постачання електричної енергії споживачу, трейдерська діяльність, здійснення функцій оператора ринку та гарантованого покупця провадиться на ринку електричної енергії за умови отримання відповідної ліцензії.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 1415 від 13.11.2018 (пункти 1, 2) постановлено: 
- видати Публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" (код ЄДРПОУ 00130926) ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме на території Запорізької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно з законодавством);
- анулювати Публічному акціонерному товариству "Запоріжжяобленерго" (код ЄДРПОУ 00130926) з 01 січня 2019 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 73, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 74, на підставі пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії".
Згідно з п.п. 3 п. 3 вказаної постанови зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" до 01 січня 2019 року укласти договори про надання послуг з розподілу електричної енергії зі споживачами, електроустановки яких приєднані до системи розподілу електричної енергії Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", та договори електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії з  електропостачальниками, які мають намір здійснювати діяльність з постачання електричної енергії таким споживачам, із відкладальною умовою набрання ними чинності з 01 січня 2019 року.
14.03.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнята постанова № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії", відповідно до пунктів 1, 2 якої затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії, а також визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
При цьому, умовами п. 6 постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 встановлено, що до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства. Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.
На виконання п. 2 постанови від 14.03.2018 № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, між позивачем та відповідачем з 01.01.2019 було укладено договір про надання послуг з розподілу електричної енергії шляхом підписання споживачем заяви-приєднання до публічного договору приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинного договору про постачання електричної енергії № 14418 від 01.11.2017. За даним договором позивач є оператором системи, а відповідач - споживачем.    
Відповідно до пп. 2, 3 п. 6.2 договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач зобов`язаний забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електромереж, електроустановок та електроприладів; невідкладно повідомляти оператора системи про недоліки в роботі вузла вимірювання. 
Пунктом 8.7 договору про надання послуг з розподілу електричної енергії передбачено, що в разі виявлення представником оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої регулятором. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. Представником споживача є особа, яка знаходиться на території об`єкта споживача під час проведення перевірки та допустила представників оператора системи до перевірки об`єкту. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома будь-якими незаінтересованими особами, за умови посвідчення їх осіб. На підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідання комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг не облікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформлюється протоколом. На засідання комісії про внесення змін до протоколу запрошується споживач. 
У додатку № 5 до договору про постачання електричної енергії № 14418 від 01.11.2017 наведено перелік точок розрахункового обліку споживача, серед яких є об`єкт по вул. Рубана, 7, м. Запоріжжя.
04.03.2019 при здійсненні технічної перевірки об`єктів електропостачання відповідача за адресою: м. Запоріжжя, вул. Рубана, 7, позивач виявив порушення відповідачем вимог п. 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме: підключення до електричної мережі, що не є власністю електропостачання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. Підключення виконано алюмінієвим дротом 2,5 ммІ по мережі 0,22 кВ. Підключення виконано в сьомому під`їзді на 1 поверсі з розподільчого квартирного щитка. Порушення виявлено під час технічної перевірки.
За фактом виявленого порушення складено акт про порушення від 04.03.2019 № 00001374, який підписано двома представниками позивача ( Радіонова В.А. , Галямов Ф.Ф. ) та представником споживача Коваленко Д.О. із зауваженнями, про що зроблено відповідну позначку в Акті.
В пункті 10 Акту № 00001374 від 04.03.2019 зазначено про час та місце проведення засідання комісії постачальника електроенергії з розгляду складеного акту про порушення, а саме: 28.03.2019 за адресою: вул. Волгоградська, 25, каб. 306 з 13-00 години.
Другий екземпляр Акту про порушення № 00001374 від 04.03.2019 вручено представнику споживача - відповідальному за електрогосподарство споживача Коваленко Д.О. безпосередньо після складання Акту 04.03.2019, про що в Акті міститься відповідна інформація.
Додатком до акту є Схема електропостачання від 04.03.2019 (Додаток №1), в якій відображено точки самовільного підключення. Додатком № 2 в акті вказано"Зразок дроту".
28.03.2019 відбулось засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ за відсутністю представника споживача, який на засідання комісії не з`явився, на якому за результатами розгляду акту про порушення 04.03.2019 № 00001374 прийнято рішення про виконання розрахунку недоврахованої електроенергії по акту відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (далі - Методика). Визначено, що порушення відповідає п. 2.1.7 Методики. 
Розрахунок по акту здійснено за період з 31.10.2018 (з моменту проведення останньої перевірки електроустановок відповідача, що підтверджується Актом візуального зняття показів від 31.10.2018) по 04.03.2019 та визначено обсяг недоврахованої електричної енергії у розмірі 5551 кВт/год. на суму 11821,90 грн., що оформлено протоколом від 28.03.2019. 
Другий екземпляр протоколу б/н від 28.03.2019, розрахунок нарахувань та рахунок по Акту про порушення № 00001374 від 04.03.2019 направлено на адресу ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" засобами поштового зв`язку 03.05.2019 та отримано уповноваженою особою останнього 13.05.2019, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Відповідачем вартість недоврахованої електричної енергії в розмірі 11821,90 грн. в добровільному порядку не сплачена, що і стало підставою звернення позивача з відповідним позовом до Господарського суду Запорізької області про стягнення вказаної суми в судовому порядку. 

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, господарський суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт порушення умов договору та безоблікове споживання електроенергії відповідачем, внаслідок чого правомірно нарахував відповідачу вартість спожитої електроенергії, доказів оплати якої відповідач не надав.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.
Аналізуючи правовідносини сторін, колегія суддів зазначає, що укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є договором поставки електричної енергії та розподілу електричної енергії, які регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про ринок електричної енергії"   та нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання цього   Закону.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені   актами   цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами,але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної    енергії   споживачу. Особливості постачання електричної   енергії        споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії    споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".
Згідно з частиною 6 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку.
Частиною 1 статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Згідно   з ч.2 ст.77 Закону України "Про ринок електричної енергії", правопорушеннями на ринку електричної   енергії   є, зокрема, недотримання вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної   енергії,    несанкціоноване втручання в роботу об`єктів електроенергетики тощо.
Станом на 04.03.2019 - день проведення перевірки та складення акта про порушення № 00001374, діяли Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) в редакції із змінами і доповненнями від 21.12.2018.
За приписами п. 6 цієї Постанови після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. Відтак, є вірним висновок суду першої інстанції щодо приєднання відповідача до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах чинного договору про постачання електричної енергії, а доводи апелянта      в цій частині безпідставні.
Відповідно до пункту 1.1.1 ПРРЕЕ ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.
Пунктом 1.1.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії визначено, що необлікована електрична енергія - обсяг електричної енергії,        використаний споживачем або переданий транзитом в електромережі, що належать іншим власникам електричних мереж, але не врахований розрахунковими засобами комерційного обліку або врахований неправильно.
У разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж        розрахунок обсягу електричної        енергії,        який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії,        затвердженої Регулятором ( п. 8.2.4    Правил роздрібного ринку електричної    енергії).
На підставі умов договору (п.6.2 та 8.7 договору) та згідно з підпунктами 1, 4, 19, 20 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.
Відповідно до пункту 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням
Згідно з пунктом 8.2.6 ПРРЕЕ на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
Отже, єдиною підставою для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та суми завданих споживачем збитків є акт про порушення, складений у відповідності до вимог пункту 8.2.5 ПРРЕЕ.
Як вірно встановлено місцевим судом вище, в Акті про порушення від 04.03.2019 за № 00001374, складеному представниками ЗМЕМ ПАТ "Запоріжжяобленерго" встановлено порушення споживачем - ТОВ "Місто для людей Запоріжжя" вимог п. 5.5.5 ПРРЕЕ, а саме: "Підключення до електричної мережі, що не є власністю електропостачання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку. Підключення виконано алюмінієвим дротом 2,5мм2 по мережі 0,22 В відкрито. Порушення виявлено під час технічної перевірки. Підключення виявлено в 7-му під"їзді на 1 поверху з розподільчого квартирного щитка". 
При складанні вказаного Акту про порушення був присутній уповноважений представник споживача - відповідальний за електрогосподарство Коваленко Д.О., який підписав акт із зауваженням, про що в акті зроблено відповідний запис. Акт підписаний двома уповноваженими представниками позивача, а також представником споживача; в день складення другий примірник акту вручений споживачу, що зафіксовано в акті, також в акті наявна інформація про місце, дату та час засідання комісії з розгляду акту про порушення.  
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що вищевказаний Акт складений з додержанням вимог п. 8.2.5 ПРРЕЕ, містить усі необхідні дані та підписи, чим спростовуються твердження Відповідача про те, що акт не може вважатися дійсним та засвідчувати викладені у ньому обставини.   
Як визначено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17 вказані нарахування є платою за поставлену електричну енергію, розмір нарахування за недовраховану електроенергію визначається згідно із ПКЕЕ    та відповідно до Методики за встановленими нею формулами.
Так, зокрема, згідно з абз. 1, 2 пункту 2.9 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 цієї Методики, розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт.год), розраховується за формулою (2.7) Методики, а саме: 
Wдоб.с.п. = Pс.п. · tвик.с.п.,     	(2.7)     	
де Pс.п. - потужність самовільного підключення (кВт), що визначається за формулами: 
у разі підключення до однієї фази 
Pс.п. = I · Uном.фаз. · cosj;     	(2.8)     	
 	 	
де I - сила струму, визначена виходячи з найменшої поперечної площі перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення до мережі, та допустимого тривалого струму, який може ними протікати згідно з главою 1.3 Правил улаштування електроустановок (далі - ПУЕ), А. 
Поперечна площа перерізу проводів (кабелів), що використані у схемі самовільного підключення, визначається на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології. 
За згодою сторін сила струму може бути визначена виходячи із сили струму навантаження електроустановки при підключенні усіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології; 
Uном.фаз. - номінальна фазна напруга, кВ; 
cos j - косинус кута між фазною напругою Uфаз та струмом навантаження, який протікає тією самою фазою, визначений на підставі показів відповідних засобів вимірювальної техніки, повірених у терміни, передбачені законодавством у сфері метрології. У разі відсутності у представників постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) відповідних засобів вимірювальної техніки cosj приймається рівним 0,9; tвик.с.п. - час використання самовільного підключення протягом доби (приймається - 12 год./добу). 
Відповідно до формули (2.6) Методики кількість днів у періоді, за який має здійснюватися перерахунок (Д пер, день), визначається за формулою:
Дпер = Дпор + Д усун (2.6), 
де: Д пор - кількість робочих днів споживача від дня останнього контрольного огляду приладу обліку або технічної перевірки (у разі коли технічна перевірка проводилась після останнього контрольного огляду приладу обліку) до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості робочих днів у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення.
Д усун -  кількість робочих днів споживача від дня виявлення порушення до дня його усунення або від дня виявлення порушення до дня припинення електропостачання  через невиконання споживачем припису чи вимоги щодо усунення порушення. Д усун має бути зазначено в акті про порушення. У разі коли під час оформлення акта порушень неможливо точно визначити термін, протягом якого будуть усунені порушення, Д усун визначається у двосторонньому акті, складеному сторонами після усунення порушення. При цьому нарахування, передбачені цією Методикою, здійснюються після складення зазначеного двостороннього акта.
У розрахунку зазначено, що нарахування виконано за 123 дня (з 31.10.2018 - моменту останньої перевірки по 04.03.2019 - дата акту про порушення); згідно формули методики взятий для обрахунку струм - 19А та cosj прийнятий рівним 0,9, номінальна фазна напруга мережі 220 Вт (0,22 кВт). Вказаним розрахунком визначено обсяг недорахованої енергії у розмірі 5551 кВт/г на суму 11 821,90 грн., що оформлено протоколом від 28.03.2019.
З огляду на викладені норми Методики, не приймаються доводи апеляційної скарги про недостатність даних в акті для розрахунку недоврахованої електричної енергії.  
Доводи Відповідача, про те, що спірний акт не може бути належним доказом, тому що підписаний не оператором системи розподілу, а ПАТ "Запоріжжяобленерго", як представником постачальника електричної енергії,  оскільки зазначення у бланку застарілого зразку формулювання "представники постачальника електричної енергії" не спростовує проведення перевірки об`єкту саме представниками ПАТ "Запоріжжяобленерго" та факту виявленого ними порушення відповідачем ПРРЕЕ.
Обов`язок споживача сплатити вартість електроенергії визначена у пункті 5.5.5 ПРРЕЕ, відповідно до якого споживач електричної енергії зобов`язаний здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору, а згідно пункту 8.2.7 споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).
Доказів оплати рахунку на суму 11821.90 грн відповідачем не надано, тому суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи скаржника про помилкове визначення позивачем відповідача, як споживача послуг, тому що останній згідно з Законом України "Про житлово-комунальні послуги"       є управителем багатоквартирного будинку, а не споживачем послуг та не має у своїй власності або господарському віданні електроустановки, що дані електроустановки є власністю співвласників багатоквартирного будинку, як спільне майно співвласників, колегією суддів визнані безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" управитель - особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.
У статті 1 цього Закону визначено, що співвласник багатоквартирного будинку (далі - співвласник) - власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку та спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія.
Правилами управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, які затвердженні наказом Міністерства з питань ЖКГ України від 02.02.2009 № 13, визначено наступне:
- пункт 1.2 Правил: об`єкт управління (далі - об`єкт) - окремий житловий будинок, споруда або група будинків і споруд, які становлять цілісний житловий комплекс, разом з прилеглими до них прибудинковими територіями, що надається в управління. При цьому: а) житловий комплекс - єдиний комплекс нерухомого майна, що утворений земельною ділянкою в установлених межах, розміщеним на ній жилим багатоквартирним будинком або його частиною разом із спорудами та інженерними мережами, які утворюють цілісний майновий комплекс; б) спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче - огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія (підпункт 6 пункту 1 статті 1 Закону № 417-УІІІ);
- послуга з управління будинком - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби власників, співвласників в ефективному управлінні належним їм майном, підтриманні об`єкта в належному технічному стані, організації забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах; управління будинком - дії, спрямовані на забезпечення сталого функціонування будинку та прибудинкової території відповідно до їх цільового призначення і збереження їх споживчих якостей, а також на організацію забезпечення потреби мешканців будинку в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Функції з управління будинком та забезпечення його належної експлуатації власники, співвласники або за їх дорученням балансоутримувач здійснюють самостійно чи через особу, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком (управитель);
- пунктом 1.3. Правил визначено, що управління будинком передбачає виконання таких функцій: 1) планування заходів щодо збереження та сталого функціонування об`єкта, наданого в управління, та організацію забезпечення потреб мешканців об`єкта в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до вимог пункту 3.3 цих Правил; 2) організацію належної експлуатації та утримання об`єкта відповідно до його цільового призначення згідно з вимогами пунктів 3.7, 3.8 цих Правил; 3) організацію забезпечення потреб мешканців об`єкта в житлово-комунальних послугах відповідно до встановлених нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно з вимогами пунктів 3.9-3.11 цих Правил;
- пунктом 1.4. Правил визначено, що особою, що здійснює управління будинком, є: 1) у разі здійснення управління будинком відповідно до договору із власниками, співвласниками усіх житлових і нежитлових приміщень об`єкта або за їх дорученням із балансоутримувачем (далі - замовник) - управитель; 2) управитель відповідає за стале функціонування і збереження споживчих властивостей об`єкта, наданого в його управління, відповідно до його цільового призначення, а також за організацію забезпечення потреби мешканців об`єкта в отриманні житлово-комунальних послуг відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;
- пунктом 1.5. Правил визначено, що для здійснення функції з управління будинком власники, співвласники можуть самостійно укласти з управителем договір (далі - договір про управління), що оформляється відповідно до законодавства, або уповноважити будь-яку іншу особу на здійснення від їх імені таких дій;
- пунктом 1.7. Правил визначено, що для забезпечення належного функціонування і збереження споживчих властивостей об`єкта та організації забезпечення потреб мешканців об`єкта житлово-комунальними послугами відповідно до стандартів, нормативів, норм, порядків і правил особа, що здійснює управління будинком, у порядку, передбаченому законодавством, укладає договори: із мешканцями об`єкта - про надання житлово-комунальних послуг; із виробниками - про умови надання житлово-комунальних послуг; із виконавцями - про надання житлово-комунальних послуг (у разі якщо особа, що здійснює управління будинком, не є виконавцем цих послуг).
Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 01.09.2017 № 520 "Про призначення управителів багатоквартирних будинків м. Запоріжжя" призначено управителем, зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя".
Як було зазначено вище, відповідачем на виконання цього рішення укладено договір про постачання електричної енергії з Публічним акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго".
З доданої до акту про порушення схеми електропостачання відповідача вбачається, що точка самовільного підключення знаходиться на лінії електропостачання, за яку, як споживач, відповідальний відповідач.
Таким чином, управителем житлового будинку по вул. Рубана, буд.7, у м. Запоріжжя є саме відповідач і відповідальність за порушення ПРРЕЕ повинен нести у вигляді сплати вартості недоврахованої електроенергії саме відповідач.
Щодо посилання Скаржника в апеляційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного суду від 06.02.2019 р. у справі № 522/12901/17-ц, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обставини, викладені у вищезазначеній справі, є відмінною від обставин даної справи № 908/3283/19.
Відтак, доводи апеляційної скарги спростовані вище наведеними положеннями чинного законодавства та встановленими обставинами справи, і апеляційним судом відхиляються.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Оскільки загальна ціна позову становить 11821,90  грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України дана справа відноситься до категорії  малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.  

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284  ГПК України, суд
                                                                
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя", м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.03.2020 у справі № 908/3536/19 - залишити без задоволення.
Рішення  Господарського суду Запорізької області від 10.03.2020 у справі № 908/3536/19 - залишити без змін.
Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя", м. Запоріжжя за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено та підписано 16.07.2020.     

Головуючий суддя                                                                                 О.Г. Іванов

Суддя                                                                                                    І.Л. Кузнецова

Суддя                                                                                                    О.В. Березкіна