УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/370/19 Головуючий у 1-й інст. Коцюба О. М. 
Категорія 71 Доповідач Галацевич О. М. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Галацевич О.М.,                
суддів:                                                             Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,
з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.                
розглянувши в режимі відеоконференції справу №285/370/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту батьківства,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,
на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 02 червня 2020 року суддею Коцюбою О.М. у м. Новоград-Волинському, 
в с т а н о в и в :
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій, просила встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малинівка Новоград-Волинського району Житомирської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неї. 
В обґрунтування позову зазначила, що вона є дочкою померлого ОСОБА_3 , який з 1979 року проживав разом з її матір`ю без реєстрації шлюбу. З листопада 1980 року батьки проживали окремо. ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась вона. Дані про батька у свідоцтві про її народження записані зі слів матері. Проте, протягом життя батько приїзжав до неї, дарував їй подарунки, визнавав її дочкою. Вона також спілкувалася та підтримувала родинні відносини з батьком та його родиною. Після смерті батька відкрилася спадщина на будинок АДРЕСА_1 . Вона подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини, проте для її оформлення їй необхідно встановити факт батьківства. Із заявою про прийняття спадщини звернулась також відповідачка ОСОБА_2 – сестра ОСОБА_3 .
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малинівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с. Мотрунки, Чуднівського району, Житомирської області. Фрагмент стегнової кістки трупа ОСОБА_3 передано позивачу ОСОБА_1 для проведення захоронення на місці поховання ОСОБА_3 . Вирішено питання розподілу судових витрат.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове – про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
На її думку, позов не доведений належними доказами. Судом при вирішенні спору враховані лише покази свідків зі сторони позивачки, до яких слід відноситися критично. Висновок експертизи не має значення для справи, оскільки одержаний в порушення встановленого порядку. Зокрема, при проведенні ексгумації та відібранні кістки покійного, вона ( ОСОБА_2 ) не повідомлялась та не була присутня, також при цьому не були присутні представники місцевої влади, що не заперечувала в судовому засіданні позивачка. Окрім того, позивачка після досягнення повноліття могла вирішити питання батьківства за життя ОСОБА_3 . 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 послалась на безпідставність доводів відповідачки та підтвердження позову належними і допустимими доказами. 
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 – ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав, представник ОСОБА_1 – ОСОБА_5 – не визнав.
Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.
Вказане також узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 25 лютого 2015 року у справі № 6-20цс15, згідно з якою, оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, при вирішенні  питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. При розгляді справ  про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги усі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд має вирішувати, зокрема, відповідно до статті 128 СК України, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільно-процесуального законодавства.
Статтею 53 КпШС України встановлено, що у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.
При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання, та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.
Таким чином, при розгляді цієї справи при встановленні судом батьківства враховуються (але не виключно) обставини спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю дитини і батьком або спільне виховання чи утримання ними дитини, а також докази, що з достовірністю підтверджують визнання батьківства.
Підставою для встановлення батьківства є належні і достатні відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00021874076 від 15.01.2019 батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, вказаний ОСОБА_6 (а.с. 6, 17).
У позовній заяві позивач просить встановити факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неї.
ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16).
11.01.2019 ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 (а.с. 12).
Під час розгляду справи судом за клопотанням позивачки допитано свідків: ОСОБА_7 (матір позивачки), яка повідомила суду, що з 1979 року вона однією сім`єю проживала із ОСОБА_3 . Коли вона завагітніла, за домовленістю з ОСОБА_3 , переїхала до своїх батьків. В подальшому їх відносини погіршились, вони перестали проживати однією сім`єю. Проте ОСОБА_3 приїзжав до дочки, забирав її зі школи, представлявся її батьком. Окрім цього, як ОСОБА_3 , так і відповідач у справі – ОСОБА_2 , неодноразово запрошували її разом із дочкою на свята як членів родини. 
Факт спільного проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_3 до народження позивачки та ведення ними спільного господарства у судовому засіданні підтвердили і інші свідки. Зокрема, ОСОБА_9 , яка являється двоюрідною сестрою матері позивача, пояснила, що покійний ОСОБА_3 вів спільне господарство із ОСОБА_8 , називав ОСОБА_1 своєю донькою. Окрім цього, і відповідач в якості тітки неодноразово приїжджала до позивача. Свідок ОСОБА_10 , являючись однокласником і односельчанином ОСОБА_3 , а також чоловіком сестри ОСОБА_8 , підтвердив факт спільного проживання як дружини та чоловіка ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , оскільки якийсь час разом проживали всі в одній квартирі. Окрім цього, ОСОБА_3 приїжджав та гуляв з ОСОБА_1 як батько з донькою. Батьки ОСОБА_3 також називали себе бабусею та дідусем ОСОБА_1 . 
Факт спільного проживання як дружини та чоловіка ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , а також визнання покійним ОСОБА_3 . ОСОБА_1 своєю донькою в судовому засіданні підтвердили також свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Отже, суд дійшов правильного висновку про те, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт спільного проживання матері позивачки ОСОБА_8 й ОСОБА_3 , ведення ними спільного господарства до народження позивачки, участь ОСОБА_3 у її вихованні, що дає підстави для задоволення позову про встановлення батьківства, оскільки вказує на походження ОСОБА_1 від ОСОБА_3 . 
Посилання ОСОБА_2 на те, що до показань свідків, які є родичами позивачки, слід ставитись критично, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки судом першої інстанції допитувались також свідки, які не є родичами, членами сім`ї позивачки. Також, всі свідки були попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і за відмову від давання показань та приведені до присяги. 
Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.
Будь-яких доказів на спростування обґрунтування позовних вимог та встановлених судом фактів відповідачка як суду першої, так і апеляційної інстанції не надала.
Крім того, згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру за результатами посмертної судової молекулярно-генетичної експертизи № 10-1303 від 10.10.2019 померлий 20.08.2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з імовірністю НОМЕР_1 % може бути біологічним батьком ОСОБА_1 (а.с. 161-165).
Отже, висновок експерта та встановлені судом обставини спільного проживання й ведення спільного господарства ОСОБА_3 та матір`ю позивачки до її народження, достовірно засвідчують походження позивачки від конкретної особи, а саме ОСОБА_3 . 
У висновку експерта є посилання на те, що зразки для експертизи відібрані при ексгумації трупа судово-медичними експертами Обласного бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради відповідно до ухвали суду від 15.05.2019 та 11.07.2019, а тому, доводи ОСОБА_2 про те, що висновок експертизи, який підтверджує батьківство померлого відносно позивачки, одержаний в порушення встановленого порядку, не можуть бути підставою для скасування рішення суду. 
Посилання ОСОБА_2 можливість вирішення позивачкою питання про батьківство за життя ОСОБА_3 , а також на надану нею до матеріалів справи листівку-привітання ОСОБА_3 позивачкою, у якій вона не називає його батьком, на правильність рішення суду не впливають. 
Інші, наведені у апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків суду першої інстанції, не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права під час розгляду даної справи.
Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 02 червня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 10 вересня 2020 року.