ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" червня 2020 р.           Справа№ 910/17775/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Майданевича А.Г.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Ткаченка Б.О. 
 
секретар судового засідання: Вайнер Є.І.
за участю представників сторін: згідно з  протоколом судового засідання від 24.06.2020
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо"
на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 (повний текст рішення підписано 28.02.2020)
у справі № 910/17775/19 (суддя - Алєєва І.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал-Темп"   
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо"   
про стягнення  1    550 853, 24 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал-Темп" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" (далі - відповідач) про     стягнення 1    550 853, 24 грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 03.02.2020).
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем зобов`язання за договором поставки № 191218-06/1г від 19.12.2018 в частині  оплати отриманого товару.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 провадження у справі № 910/17775/19 в частині стягнення 175 771 грн. 56 коп. закрито. 
В іншій частині позовні вимоги задоволено. 
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал-Темп" заборгованість у розмірі 1 550 853, 24 грн. 24 коп., судовий збір у розмірі 25 674, 27 грн. 

Рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відповідач у порушення покладеного на нього законом та договором обов`язку, своє зобов`язання щодо оплати за поставлений товар виконав не в повному обсязі, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіппо" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 в частині стягнення 15 006, 60 грн. заборгованості за поставлену продукцію та ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні 15 006, 60 грн.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
Апелянт вказує, що позивач у заяві про зменшення позовних вимог від 03.02.2020 одночасно збільшив позовні вимоги у розмірі 15  006,60 грн. При цьому, судовий збір Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал-Темп" не було доплачено.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу 

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано відзив на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2020 справу № 910/17775/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Гаврилюк О.М., Ткаченко Б.О.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.04.2020, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Попікова О.В., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі № 910/17775/19 та справу призначено до розгляду на 10.06.2020.
23.04.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал-Темп" подано заяву про визнання апеляційної скарги від 23.04.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал-Темп" про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал-Темп" про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі №910/17775/19 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо"  про відкладення розгляду справи № 910/17775/19 та відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі № 910/17775/19 на 24.06.2020..
16.06.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал-Темп" подало клопотання, в якій просить заяву про визнання апеляційної скарги залишити без розгляду.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2020, у зв`язку з перебуванням судді Попікової О.В. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Ткаченко Б.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.06.2020 прийнято справу №910/17775/19 до провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Сулім В.В., Ткаченко Б.О.

Явка представників сторін

23.06.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Гіппо"  подано клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідач у судове засідання, призначене на 24.06.2020, не з`явився.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" про відкладення розгляду справи  відмовлено.
Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка відповідача обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначеного представника за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 24.06.2020 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

19.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал-Темп"   (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гіппо" (покупець) укладено договір поставки №191218-06/1г (далі - договір).
Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується передавати товар у власність покупця у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату за товар на умовах даного договору.
Пунктами 1.2, 1.3 договору передбачено, що поставка товару здійснюється на підставі накладної  згідно із замовленням покупця, яка є невід`ємною частиною договору. Загальна вартість даного договору становить суму всіх накладних на відпуск товару, виписаних протягом терміну дії даного договору.
Згідно з пунктом 4.3 договору передача товару постачальником і його приймання покупцем по назві, асортименту, кількості і ціні здійснюється на підставі відповідної накладної і тільки у відповідності із замовленням покупця.
Сторони у пункті 5.1 договору встановили, що постачальник зобов`язується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами зазначеними у специфікації затвердженій сторонами. Ціна товару в специфікації повинна вказуватися як з ПДВ, так і без ПДВ, а також зазначатися у гривнях, та включати не більше 2-ох знаків після коми.
Оплата за поставлений товар сум у розмірах понад ліміт, встановлений пунктом 5.5 даного договору здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника кожні сім календарних днів після його реалізації (пункт 5.4 договору).
Сторони погодили, що заборгованість покупця за поставлений постачальником товар, яка зберігається за покупцем без застосування до нього відповідальності за невиконання зобов`язань по договору та складає суму (ліміт заборгованості) в розмірі - (---) грн. у т.ч. ПДВ. Вказаний ліміт заборгованості повинен бути погашений (сплачений) у випадку розірвання або закінчення терміну дії даного договору після підписання сторонами акту звірки (пункт 5.5 договору).
У пункті 9.1 договору встановлено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018, але в будь - якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія договору продовжується на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж за п`ять днів до закінчення дії договору.
Звертаючись з позовними вимогами, позивач вказав, що відповідач не  в повному обсязі виконав зобов`язання за договором поставки № 191218-06/1г від 19.12.2018 в частині  оплати отриманого товару.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови 

Пунктом 2 статті 11 Цивільного кодексу України зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двохстороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до статей 6,  627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Відповідно до статей  525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Так, договір, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал-Темп" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гіппо", за своєю правовою природою відноситься до договорів поставки.
Пунктом 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частинами 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.
Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що  покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору поставки Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал-Темп" поставило, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіппо" прийняло товар на загальну суму 2  352  899, 81 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.
29.10.2019 позивач звернувся до відповідача з претензію №1, в якій вимагав негайної, але не пізніше 7 (семи) календарних днів з дня її отримання, сплати суми  заборгованості за поставлений товар. 
Відповідач свої договірні зобов`язання щодо оплати за отриманий товар виконав частково, сплативши 641    281, 61 грн.
15.11.2019 відповідач направив позивачу лист, в якому визнав заборгованість у розмірі 600    000, 00 грн. Однак, заборгованість не сплатив.
З огляду на вказане вище, відповідач порушив умови договору поставки в частині оплати за поставлений товар, у зв`язку з чим, у відповідача виник борг у розмірі 1 711 618, 20 грн. (2  352  899, 81 грн. (поставлений товар) - 641   281, 61 грн. (оплачений товар) = 1    711    618, 20 грн.).
03.02.2020  Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріал-Темп" подано до Господарського суду міста Києва заяву про зменшення розміру позовних вимог від 29.12.2019, в якій вказало, що  між сторонами відбулись наступні розрахунки: відвантаження товару позивачем на користь відповідача на суму 15    006, 60 грн. (видаткова накладна №4619 від 17.12.2019); погашення заборгованості відповідачем у розмірі 30    000, 00 грн. від 17.12.2019; повернення товару у розмірі 12    590, 52 грн. від 19.12.2019; взаємозалік зустрічних однорідних вимог у розмірі 33    181, 04 грн. від 26.12.2019; погашення заборгованості відповідачем у розмірі 100 000, 00 грн. від 27.01.2020.
Таким чином, відповідач частково сплатив позивачеві суму заборгованості у розмірі 175    771, 56 грн.
В силу пункту 2 частини 1  статті 231  Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Враховуючи вказане вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 1  статті 231  Господарського процесуального кодексу України в розмірі 175 771, 56 грн., оскільки частина заборгованості в розмірі 175   771,56 грн. погашена відповідачем після звернення позивача до суду з даним позовом, тому предмет спору в цій частині відсутній.
Стосовно посилань апелянта на те, що у заяві про зменшення позовних вимог від 03.02.2020 позивач одночасно збільшив позовні вимоги у розмірі 15  006,60 грн.,  колегія суддів вказує наступне.
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 46  Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Тобто, збільшення розміру позовних вимог є правом позивача, передбаченого  статтею 46 Господарського процесуального кодексу України, не суперечить законодавству, не порушує процесуальні права відповідача. Суд приймає заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог до розгляду і спір вирішується з її урахуванням.
Отже, з урахуванням заяви позивача від 03.02.2020 предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості у розмірі 1    550 853, 24 грн. (1 711 618, 20 грн. (борг на час подання позовної заяви) - 175    771, 56 грн.(зменшення боргу) + 15  006,60 грн. (збільшення боргу) =1    550 853, 24 грн.).
Враховуючи вказане, суд апеляційної інстанції зазначає, що в порушення вимог договору та статті 610 Цивільного кодексу України, свої зобов`язання по сплаті отриманого товару у повному обсязі відповідач не виконав, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 1    550 853, 24 грн. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що, оскільки відповідач не виконав зобов`язання за договором в частині  оплати переданого товару, він є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання, тому вимоги про стягнення з відповідача  заборгованості у розмірі 1    550 853, 24 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. 
Щодо тверджень скаржника про несплату позивачем судового збору у розмірі 225 грн. 09 коп. за збільшення розміру позовних вимог на суму 15  006,60 грн., колегія суддів зазначає, що, оскільки позивач правомірно скористався своїм правом збільшити розмір позовних вимог та враховуючи доведену заборгованість відповідача перед позивачем, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" у Державний бюджет України судовий збір у розмірі 225 грн. 09 коп. Отже, рішення в цій частині підлягає зміні. 
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про стягнення  з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" судового збору в розмірі 25  674 грн. 27 коп., оскільки судовий збір за розгляд позовної заяви з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог складає 23  037 грн. 69 коп. Відтак, рішення в частині судового збору підлягає зміні.
На переконання колегії суддів, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Помилкові розрахунки  суду першої інстанції щодо судового збору не призвели до неправильного вирішення справи.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006  №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.
У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).
Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній  скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.
Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати не вбачається.
Відповідно до частини 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні мотивувальної  та (або) резолютивної частини
Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі № 910/17775/19 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі № 910/17775/19 слід змінити з урахуванням обставин, викладених у цій постанові.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі №910/17775/19 залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 у справі №910/17775/19 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:
"Провадження у справі № 910/17775/19 в частині стягнення 175    771 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот сімдесят одна) грн 56 коп. закрити.
В іншій частині позовні вимоги задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, корпус 2, каб. 33 код ЄДРПОУ 32650231) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал-Темп" (8800, Полтавська обл., Чутівський район, селище міського типу Чутове, вул. Полтавський шлях, буд. 197 код ЄДРПОУ 36564890) заборгованість у розмірі 1    550    853, 24 грн (один мільйон пятсотпятдесят тисяч вісімсот п`ятдесят три) 24 коп., судовий збір у розмірі 23  037 (двадцять три тисячі тридцять сім) грн. 69 коп. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, корпус 2, каб. 33 код ЄДРПОУ 32650231)  у Державний бюджет України судовий збір у розмірі 225 (двісті двадцять п`ять) грн. 09 коп.
Видати накази."
Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.
Матеріали справи №910/17775/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

          Повний текст постанови підписано 01.07.2020.

Головуючий суддя                                                            А.Г. Майданевич 

Судді                                                                                В.В. Сулім

                                                                                Б.О. Ткаченко