ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/6126/18                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  16 вересня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого:                                                                                 Бєлової Л.В.
суддів:                                                                                                     Аліменка В.О.,
                                                                         Безименної Н.В.   
за участю секретаря судового засідання:                    Лещенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2020 року (справу розглянуто в порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІН ТЕХ» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІН ТЕХ», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:
- скасувати податкові повідомлення-рішення від 24.11.2017 №00008811402, №00008821402, прийняті ГУ ДФС у м. Києві.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2020 року позовні вимоги задоволено повністю.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на обставини, встановлені під час перевірки та зафіксовані відповідним актом, на підставі якого було винесено оскаржувані податкові-повідомлення рішення.  
11 вересня 2020 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІН ТЕХ», в якому позивач підтримує позицію суду першої інстанції. 
Заслухавши в судовому засіданні суддю доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у період з 29.09.2017 по 19.10.2017 Головним управління ДФС у м. Києві було проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «КЛІН ТЕХ» податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного - за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.
На підставі перевірки контролюючим органом складено Акт від 27.10.2017 року №437/26-15-02-04/32344827 (далі - Акт перевірки).
За результатами Акту перевірки ГУ ДФС у м. Києві було винесено податкові повідомлення-рішення:
№00008811402 від 24.11.2017 року, яким позивачу було збільшено податкові зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем 1671138,00 грн. та штрафні санкції у сумі 397849,00 грн.;
№00008821402 від 24.11.2017 року, яким позивачу було збільшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем 1286667,00 грн. та штрафні санкції у сумі 321670,00 грн.
Не погоджуюсь з винесеними податковими повідомленнями-рішеннями у порядку ст. 56 ПК України ТОВ «КЛІН ТЕХ» подав до Державної фіскальної служби України скаргу на податкові повідомлення-рішення. 
ДФС України скаргу залишила без задоволення, а податкові повідомлення - рішення без змін.
Вважаючи податкові повідомлення-рішення контролюючого органу протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що необґрунтованими є висновки податкового органу, що вказані суми за векселями позивач мав вказати в дохід підприємства, зважаючи що строк для погашення спірних векселів ще не настав. Також, суд першої інстанції вказав, що позивачем було правомірно віднесено до податкового кредиту з податку на додану вартість суми по відповідним операціям з контрагентами, оскільки останні мають всі необхідні ознаки для визнання господарських операцій реальними. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, правовідносини щодо обігу векселів в Україні врегульовано Женевською конвенцією 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні та прості векселі (далі - Уніфікований закон); Женевською конвенцією 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі; Женевською конвенцією 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів;  Законом України «Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі»;  Законом України «Про цінні папери і фондову біржу»;Законом «Про обіг векселів в Україні»  та інших прийнятих згідно з ними актів законодавства України (згідно  ст. 1 Закону України «Про обіг векселів в Україні» від 05.04.2001 № 2374-III).
Пунктом 2 ч. 5 ст. 3 Закону України «Про цінні папери і фондову біржу» від 23.02.2006 № 3480-IV встановлено, що «боргові цінні папери» - це цінні папери, що посвідчують відносини позики і передбачають зобов`язання, зокрема емітента, сплатити у визначений строк кошти. До боргових цінних паперів належать, зокрема, векселі.
Відповідно до п. 1  ст. 14 Закону України «Про цінні папери і фондову біржу»  вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).
Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі.
Особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов`язань та стягнення за векселями визначаються законом.
Обов`язкові реквізити простого векселя визначені в ст. 75 Уніфікованого закону. Так, простий вексель містить: (1) назву «простий вексель», яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; (2) безумовне зобов`язання сплатити визначену суму грошей; (3) зазначення строку платежу; (4) зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; (5) найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; (6) зазначення дати і місця складання простого векселя; (7) підпис особи, яка видає документ (векселедавець).
Згідно зі ст. 76 Уніфікованого закону документ, у якому відсутній будь-який з реквізитів, зазначених у попередній статті, не має сили простого векселя, за винятком випадків, зазначених нижче у цій статті. Простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред`явленням.
Також, як вже зазначалось, відповідно до ст. 33, 34 Уніфікованого закону (з урахуванням вимог ст. 77  цього закону  стосовно простих векселів), встановлено наступні строки платежу за переказним та простим векселем, а саме: за пред`явленням; у визначений строк від пред`явлення; у визначений строк від дати складання; на визначену дату.
Простий вексель строком за пред`явленням підлягає оплаті при його пред`явленні. При цьому, він повинен бути пред`явлений для платежу протягом одного року від дати його складання.
В силу норм  ст. 4 Закону України «Про обіг векселів в Україні»  видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів.
На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов`язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем.
Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов`язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. При цьому, у разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов`язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов`язання щодо платежу за векселем.
Зі змісту наведених норм можна дійти висновку про те, що операції щодо видачі та погашення векселя є способом проведення не грошового розрахунку за отримані товари (роботи, послуги).
Як вбачається з матеріалів справи, 22.01.2013 між ПП «Торгтех Групп» та TOB «Клін Тех» було укладено договір поставки №220113. Відповідно до умов Договору ПП «Торгтех Групп» на адресу TOB «Клін Тех» було здійснено поставку товарів - клінінгової продукції.
TOB «Клін Тех» було видано довгостроковий простий вексель серії АА №1811135 на суму 678000,00 грн. терміном на 10 (десять) років та датою погашення 25 березня 2023 року. В підтвердження передачі векселя сторонами було підписано акт прийому-передачі №4 від 25 березня 2013 року.
05.10.2011 між TOB «БС Консалтінг Юкрейн» та TOB «Клін Тех» було укладено договір поставки №10/11-1. Відповідно до умов договору TOB «БС Консалтінг Юкрейн» на адресу TOB «Клін Тех» було здійснено поставку товарів - клінінгової продукції.
TOB «Клін Тех» було видано довгостроковий простий вексель серії АА №1811132 на суму 584872,56 грн. терміном на 10 (десять) років та датою погашення 17 лютого 2022 року. В підтвердження передачі векселя сторонами було підписано акт прийому-передачі №1 від 17 лютого 2012 року.
08.11.2011 між TOB «Фірма Аква Транс» та TOB «Клін Тех» було укладено договір поставки №08/11-1. Відповідно до умов договору TOB «Фірма Аква Транс» на адресу TOB «Клін Тех» було здійснено поставку товарів - клінінгової продукції.
TOB «Клін Тех» було видано довгостроковий простий вексель серії АА №1811133 на суму 450183,58 грн. терміном на 10 (десять) років та датою погашення 10 травня 2022 року. В підтвердження передачі векселя сторонами було підписано акт прийому-передачі №2 від 10 травня 2012 року.
01.12.2011 між TOB «Іланд Груп» та TOB «Клін Тех» було укладено договір поставки №12/1/12. Відповідно до умов договору TOB «Іланд Груп» на адресу TOB «Клін Тех» було здійснено поставку товарів - клінінгової продукції.
TOB «Клін Тех» було видано довгостроковий простий вексель серії АА №1811134 на суму 1124550,00 грн. терміном на 10 (десять) років та датою погашення 06 лютого 2022 року. В підтвердження передачі векселя сторонами було підписано акт прийому-передачі №3 від 06 червня 2012 року.
Відповідно до ст. 70 Женевської конвенції позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу. Позовні вимоги держателя до індосантів і до трасанта погашаються після закінчення одного року від дати протесту, здійсненого у встановлений строк, або від дати настання строку платежу, якщо є застереження "обіг без витрат". Позовні вимоги індосантів один до одного і до трасанта погашаються із закінченням шести місяців, які відраховуються з дня, коли індосант акцептував вексель і здійснив платіж за ним, або з дня, коли до нього був пред`явлений позов.
Згідно з пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:
а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;
б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення;
в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими.
Пп. 14.1.257 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Безповоротна фінансова допомога - це, зокрема, сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості.
Відповідно до п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.
Таким чином, оскільки видані позивачем векселя емітовані строком для погашення до 25 березня 2023 року, 17 лютого 2022 року, 10 травня 2022 року, 06 лютого 2022 року, то трирічний строк позовної давності за відповідними векселями ще навіть не розпочався, відповідно зобов`язання за такими векселями не має бути віднесене до складу доходів за звітні періоди, які підлягали перевірці. 
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо передчасності висновку контролюючого органу про необхідність донарахування позивачеві податку на прибуток у зв`язку з віднесенням заборгованості за виданими ТОВ «КЛІН ТЕХ» простими векселями до безнадійної заборгованості. 
Щодо податкового повідомлення - рішення №00008821402 від 24.11.2017 року, яким позивачу було збільшено податкові зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем 1286667,00 грн. та штрафні санкції у сумі 321670,00 грн. у зв`язку з висновками податкового органу про нереальність здійснення фінансово-господарських взаємовідносин, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до пп.14.1.181  п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з  розділом V цього Кодексу.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до  статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом  193.1  статті  193  цього  Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно з п.198.2  ст.198 Податкового кодекс України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Відповідно до п.198.6  ст.198 Податкового кодексу України,  не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог  статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом  201.11  статті  201  цього  Кодексу.
Згідно з п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
З наведених законодавчих положень випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених в ціні товару (послуги) та зменшення суми оподаткованого доходу на суму понесених витрат є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг), а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.
Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом перевірялись взаємовідносини позивача з контрагентами: TOB «Еко Клін», TOB «Таурус-Плюс», TOB «Ізі Клін», TOB «Торговельно-промислова група «Альбатрос». Відповідно до висновків акту перевірки, контролюючим органом зроблено висновок про документальне оформлення взаємовідносин позивача з вказаними контрагентами без реальності здійснення операцій.
Заперечуючи у акті перевірки факт реального здійснення господарської операції між позивачем та контрагентами, відповідач зазначає про відсутність достатньої кількості трудових ресурсів у контрагентів, наявність кримінальних проваджень, в яких фігурують контрагенти позивача, податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача по ланцюгах постачання. 
Взаємовідносини між TOB «Клін Тех» та TOB «Еко Клін». Так, 04.12.2014 між TOB «Клін Тех» (Замовник) та TOB «Еко Клін» (Виконавець) було укладено договір про надання послуг з щоденного прибирання №04-12/1 ЩП.
П. 1.1. Договору сторони передбачили, Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується на свій ризик, власними силами надавати послуги (виконувати роботи) на території об`єктів, визначених Замовником з щоденного прибирання виробничих та невиробничих приміщень, зовнішньої території, згідно з переліком послуг/робіт, що передбачені Додатком №1 до даного Договору (надалі Послуги/Роботи).
П. 6.1. Договору виконання робіт підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт, що складається Виконавцем та передається Замовнику у двох примірниках щомісячно.
На підтвердження виконання зазначеного договору позивачем надано копії ряду документів, а саме: акти здачі прийняття робіт (надання послуг), податкові накладні. 
Також, між TOB «Еко Клін» та TOB «Клін Тех» було укладено договори щодо надання послуг з прибирання на підставі рахунку-фактури. Так, TOB «Клін Тех» було надано ряд рахунків фактур, актів здачі прийняття робіт (надання послуг), виписаних податкових накладних, які були вірно встановлені та перелічені судом першої інстанції. 
14 грудня 2015 року між TOB «Клін Тех» (Замовник) та TOB «Еко Клін» (Виконавець) було укладено договір про надання послуг з щоденного прибирання №04-12/15-ФПД. 
Згідно п.1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець зобов`язується на свій ризик, власними силами, виконувати роботи та надавати послуги на території та об`єктах, визначених Замовником та погоджених Сторонами додатково в угодах до цього Договору, по щоденному прибиранню виробничих та невиробничих приміщень, а також прилеглої території, згідно з переліком робіт, що передбачені згідно Додатку №1 до даного Договору.
За результатами надання послуг сторонами було підписано акт здачі прийняття робіт (надання послуг) №ЕК-0000133 від 29.01.2016 року на суму 350 000 грн., на виконання норм чинного податкового законодавства TOB «Еко Клін» було виписано за зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №97 від 29.01.2012 року на загальну суму 350 000 грн.
Взаємовідносини між TOB «Клін Тех» та TOB «Таурус-Плюс». Так, як вбачається з матеріалів справи. 01.06.2016 між TOB «Клін Тех» (Замовник) та TOB «Таурус-Плюс» (Виконавець) було укладено договір про надання послуг №КП 06/01-1.
Відповідно до п.1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по виконанню комплексу робіт з комплексного прибирання (згідно з переліком робіт, що передбачені згідно Додатку №1 до даного Договору) стосовно майна об`єктів, які знаходяться за адресами: м. Київ, пр-т Науки, 8; м. Рівне, вул. Макарова, 21; м. Київ, пл. І.Франка, 5: 4 Апарат управління СВП «Автотранспорт» СВП «Київські електричні мережі» СВП «Контроль та діагностика» СВП «Київські теплові мережі» Філіал «Енергосервіс» Філіал «Завод «Енергія» м. Харків, Карачівське шосе, 44; м. Київ, вул. Хрещатик, 42а; м. Київ, вул. Рейтерська, 37; м. Київ, вул. Саксаганського, 70-А; м. Київ, вул. М. Грінченка, 2/1; м. Київ, вул. Госпітальна, 12; м. Київ, вул. Лукашевича, 15-А.
За результатами надання послуг сторонами було підписано акти здачі прийняття робіт (надання послуг), на виконання норм чинного податкового законодавства TOB «Таурус-Плюс» було виписано за зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні. 
01.06.2016 між TOB «Клін Тех» (Замовник) та TOB «Таурус-Плюс» (Виконавець) було укладено договір про надання послуг №ЩП 06/01-1, за результатами надання послуг сторонами було підписано акти здачі прийняття робіт (надання послуг), виписано за зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні. 
01.06.2016 між TOB «Клін Тех» (Замовник) та TOB «Таурус-Плюс» (Виконавець) було укладено договір поставки №Т-06/01. Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник передає у власність покупцеві, а Покупець приймає та оплачує товар (надалі іменується «Продукція»), загальна кількість, асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість визначається згідно рахунку-фактури або видаткової накладної, що є невід`ємними частинами цього Договору.
П. 3.5. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язується надавати разом з продукцією наступні документи: а)видаткова накладна; б)податкова накладна; в)розрахунок коригування до податкової накладної (в разі повернення продукції).
TOB «Таурус-Плюс» було здійснено на адресу TOB «КЛІН ТЕХ» поставку клінінгової продукції (мило рідке, гель для чищення, ганчірки для прибирання, папір туалетний, біохлор тощо), що підтверджується видатковими накладними, які містяться в матеріалах справи, також TOB «Таурус-Плюс» було виписано за зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні. 
Взаємовідносини між TOB «Клін Тех» та TOB «Ізі Клін». 10.12.2014 між TOB «КЛІН ТЕХ» (Замовник) та TOB «Ізі Клін» (Виконавець) було укладено договори про надання послуг №10/12-ЩП, №10/12/1-ЩП, №10/12/2-ЩП, №10/12/3-ЩП. 
За результатами надання послуг з прибирання за вказаними договорами сторонами було підписано акти надання послуг, виписані податкові накладні. 
26.12.2016 TOB «КЛІН ТЕХ» було надано TЦB «Ізі Клін» рахунок фактуру №49 на оплату послуг по щоденному прибиранню за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 2, літ. А. на загальну суму 240 000 грн. TOB «Ізі Клін» було здійснено поставку зазначеного товару, про що сторонами було підписано акт надання послуг №129 від 26.12.2016 року на загальну суму 240 000 грн. На виконання норм чинного законодавства TOB «Ізі Клін» було здійснено реєстрацію податкової накладної в ЄРПН №1 від 26.12.2016 року на загальну суму 240 000 грн.
30.11.2016 TOB «КЛІН ТЕХ» було надано TOB «Ізі Клін» рахунок фактуру №48 на поставку пакетів та кулькових ручок в упаковці на загальну суму 70044,14 грн. TOB «Ізі Клін» було здійснено поставку зазначеного товару, про що сторонами було підписано видаткову накладну №104 від 30.11.2016 року на загальну суму 70044,14 грн. На виконання норм чинного законодавства TOB «Ізі Клін» було здійснено реєстрацію податкової накладної в ЄРПН №20 від 30.11.2016 року на загальну суму 70044,14 грн.
29.12.2016 TOB «КЛІН ТЕХ» було надано TOB «Ізі Клін» рахунок фактуру №50 на поставку товарів: осушувач повітря APEX, пилосос Zanussi, комплект білизни, коробки пакувальні, рюкзаки, чайник, термос, серветки, сушильна машина Gorenqe тощо на загальну суму 274626,91 грн. TOB «Ізі Клін» було здійснено поставку зазначеного товару, про що сторонами було підписано видаткову накладну №142 від 29.12.2016 року на загальну суму 274626,90 грн. На виконання норм чинного законодавства TOB «Ізі Клін» було здійснено реєстрацію податкової накладної в ЄРПН №10 від 29.12.2016 року на загальну суму 274626,90 грн.
29.11.2016 TOB «КЛІН ТЕХ» було надано TOB «Ізі Клін» рахунок фактуру №51 на поставку товарів: пральних машин, пилососів з контейнером на загальну суму 152879,11 грн. TOB «Ізі Клін» було здійснено поставку зазначеного товару, про що сторонами було підписано видаткову накладну №153 від 30.12.2016 року на загальну суму 152879,12 грн. На виконання норм чинного законодавства TOB «Ізі Клін» було здійснено реєстрацію податкової накладної в ЄРПН №153 від 30.12.2016 року на загальну суму 152879,12 грн.
Взаємовідносини між TOB «Клін Тех» та TOB «Торговельно-промислова група «Альбатрос». 12.04.2013 TOB «Торговельно-промислова група «Альбатрос» (Постачальник) та TOB «Клін Тех» (Покупець) було укладено договір поставки №189.
Відповідно до п. 1.1. Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупцю а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товарну продукцію (надалі іменується «товар»), що зазначена у накладних, які є додатками до цього Договору та є його невід`ємною частиною.
TOB «Торговельно-промислова група «Альбатрос» було здійснено на адресу TOB «Клін Тех» поставку туалетного паперу, що підтверджується видатковими накладними: На виконання вимог чинного податкового законодавства TOB «Торговельно- промислова група «Альбатрос» на адресу TOB «Клін Тех» було виписано податкові накладні. 
07.02.2014 між TOB «Торговельно-промислова група «Альбатрос» (Постачальник) та TOB «Клін Тех» (Покупець) було укладено договір поставки №68.
Відповідно до п. 1.1. Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі передати у власність Покупцю, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупцю а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товарну продукцію (надалі іменується «товар»), що зазначена у накладних, які є додатками до цього Договору та є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 3.1. Договору Постачальник поставляє товар партіями на умовах DDP- склад Покупця, м. Київ, вул. Якутська, 8.
П. 3.4. Договору передбачено, що Постачальник передає Покупцеві партію товару разом з наступними документами: видаткова накладна; податкова накладна.
TOB «Торговельно-промислова група «Альбатрос» було здійснено на адресу TOB «Клін Тех» поставку туалетного паперу та целюлозних рушників, що підтверджується видатковими накладними, які надані до справи. На виконання вимог податкового законодавства TOB «Торговельно- промислова група «Альбатрос» на адресу TOB «Клін Тех» було виписано податкові накладні.
15.12.2014 між TOB «Торговельно-промислова група «Альбатрос» (Постачальник) та TOB 
TOB «Торговельно-промислова група «Альбатрос» було здійснено на адресу TOB «Клін Тех» поставку туалетного паперу, що підтверджується видатковими накладними. На виконання вимог чинного податкового законодавства TOB «Торговельно- промислова група «Альбатрос» на адресу TOB «Клін Тех» було також виписано податкові накладні. 
Згідно зі ст.    1, ст.    3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції    (ч. 1 та ч. 2  ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).
За певних обставин подані позивачем документи можуть свідчити про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) можуть підпадати під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарювання. У податкових спорах суди встановлюють чи підтверджують документи і розкривають, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового грошового зобов`язання на підставі таких операцій.
Як свідчить судова практика (зокрема, постанова Верховного Суду України від 27 червня 2017 року справі № 2а-6549/11/1470), про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин:
- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;
- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;
- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;
- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;
- відсутність первинних документів обліку.
У постанові Верховного Суду України від 14 березня 2017 року у справі № 826/20366/13-а зазначено, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Право на формування податкових вигод виникає у покупця за наявності сукупності обставин та підстав, однією із яких є ділова мета.
Відповідно до пп. 14.1.231  п. 14.1  ст. 14 Податкового кодексу України, розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку (які є формою здійснення господарської діяльності), то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податків. І лише за таких умов платник податків має право на врахування у податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій. Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети) є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.
Так, як вірно зазначив суд першої інстанції. необхідність залучення TOB «Еко Клін», TOB «Таурус-Плюс», TOB «Ізі-Клін», TOB «Торговельно-промислова група «Альбатрос» дійсно викликано господарською необхідністю надання послуг з прибирання Замовникам Позивача на підставі договорів з надання послуг та використання придбаного товару у господарській діяльності підтверджується документами, які контролюючому органу були надані під час проведення перевірки.
Колегія суддів зауважує, що наявні в матеріалах справи містять достатні дані про зміст виконаних робіт та її учасників, підтверджують фактичність здійснення таких операцій.    
Відповідно до ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Колегія суддів обізнана з правовою позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, у постанові від 27 березня 2018 року у справі №826/1588/13-а про те, що платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема відшкодування сплаченого ПДВ у складі ціни придбаного товару. 
Крім зазначеного, на переконання суду, чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Сам факт наявності кримінального провадження, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій.
Так, у межах кримінальних проваджень, на які посилається контролюючий орган, не досліджувався зміст господарських операцій позивача з його контрагентом у площині податкового законодавства, а також не встановлено фіктивність первинних документів, що надані позивачем до перевірки та/або недостовірність відомостей, що у них зазначені. Сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в межах кримінального провадження, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків господарських операцій проведених позивачем та його контрагентом.
При цьому, вироків, за фактом фіктивного підприємництва, що має безпосереднє значення для надання висновку, щодо діяльності господарюючих суб`єктів щодо позивача або його контрагентів надано не було.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів, які підтверджують фактичне проведення відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог  ст.    77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.
Натомість, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано жодних доказів, які б підтверджували доводи щодо нереальності господарських операцій позивача з TOB «Еко Клін», TOB «ТПГ «Альбатрос», TOB «Таурус-Плюс», TOB «Ізі Клін».
Відповідачем не надано доказів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, щодо наявності запису про  виключення з реєстру контрагентів позивача на момент укладення чи виконання договорів або відсутності у них статусу платника ПДВ.
Відповідачем не подано жодних доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання вказаних операцій, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтверджують недобросовісність позивача як платника податків, не надано доказів щодо можливої відсутності у контрагентів позивача    можливостей    на виконання зобов`язань    за укладеними договорами.
Колегія суддів звертає увагу, що доводи податкового органу про порушення контрагентом позивача податкової дисципліни, наявна в інформаційних базах даних ГУ ДФС у м.Києві інформація, не можуть бути підставою для висновків про нездійснення господарської операції за умови наявності документів, що підтверджують реальність господарської операції. Крім того, відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Доводи контролюючого органу про відсутність матеріально-технічних ресурсів у контрагента позивача як на підставу неможливості фактичного здійснення вказаних господарських операцій не підтверджені жодними доказами, а зводиться лише до констатації вказаних фактів у акті перевірки. Колегія суддів вважає, що зазначена інформація не може бути беззаперечним доказом відсутності на підприємствах основних фондів та трудових ресурсів, оскільки підтвердженням наявності або відсутності у підприємства основних фондів (власних, орендованих) та трудових ресурсів є не документи податкового обліку, а відповідні документи бухгалтерського обліку. 
Суд вважає за потрібне наголосити на необхідності дотримуватися позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом». Так, наведені відповідачем аргументи не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими доказами, що спростовують реальність господарських операцій між позивачем та контрагентами, факт чого підтверджується належними та допустимими доказами в розумінні положень КАС України.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Суд визначив, що «…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.».
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи апеляційної скарги не підтверджують порушення позивачем норм Податкового кодексу, жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2020 року. 
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІН ТЕХ» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень. 
Згідно з положеннями  ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.  243,  315,  316,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2020 року - залишити без задоволення. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 червня 2020 року - залишити без змін. 

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст виготовлено 16.09.2020.

Головуючий суддя                                                                                                                                                                  Л.В. Бєлова

Судді                                                                                                                                                                                                              В.О. Аліменко,

                                                                                                    Н.В. Безименна