Ухвала       
 
25 вересня 2020 року
м. Київ
 
справа № 201/8844/18
провадження № 61-13663ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2020 року в справі за позовом Товариства з обмежено відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Румянцевої Таміли Вєзіровни, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання незаконними та скасування дій державного реєстратора, стягнення судових витрат,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2018 року Товариство з обмежено відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило визнати незаконними дії державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевої Т. В. щодо державної реєстрації припинення права власності за ОСОБА_1 , державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 , державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 , а також державної реєстрації іпотеки та заборони за наступними нікчемними договорами іпотеки стосовно нежитлового приміщення № 66 на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення цього приватного нотаріуса від 02 червня 2014 року № 13490031 щодо припинення права власності ОСОБА_1 , номер запису про право власності: 5870222, рішення від 02 червня 2014 року № 13494275 щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 5872021, рішення від 02 червня 2014 року № 13497620 щодо державної реєстрації іпотеки на нежитлове приміщення № 66-А на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,  номер запису про іпотеку: 5873689, іпотекодавець: ОСОБА_2 , іпотекодержатель: ОСОБА_3 , рішення від 02 червня 2014 року № 13496881 щодо державної реєстрації заборони на вказане нежитлове приміщення № 66-А номер запису про обтяження: 5873298, обтяжувач: ОСОБА_3 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення цього приватного нотаріуса від 12 грудня 2015 року № 27030658 щодо державної реєстрації права власності за ОСОБА_4 , номер запису про право власності: 12502614; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення приватного нотаріуса Румянцевої Т. В. від 12 грудня 2015 року № 27033496 щодо державної реєстрації іпотеки на нежитлове приміщення № 66-А на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про іпотеку: 12504274, іпотекодавець: ОСОБА_4 , іпотекодержатель: ОСОБА_5 та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішення відповідача від 12 грудня 2015 року № 27032767 щодо державної реєстрації заборони на нежитлове приміщення № 66-А поз. 1-12, загальною площею 93,0 кв. м на першому поверсі житлового будинку літ. А-5, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про обтяження: 12503812, обтяжувач: ОСОБА_5 .
 
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 14 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 липня              2020 року, в задоволенні позову відмовив. 
 
11 вересня 2020 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду                                          м. Дніпропетровська від 14 січня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження. 
 
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що в судовому засіданні апеляційного суду 15 липня 2020 року товариство участі не приймало, повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 15 липня 2020 року отримано заявником 18 серпня 2020 року (на підтвердження наведеного надано копію поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором 4900084263350 та витяг з сайту «Укрпошта»). 
 
Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
 
Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвалених у цій справі судових рішень свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 15 липня 2020 року заявник отримав 18 серпня 2020 року. 
 
Разом із цим, подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. 
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
У касаційній скарзі ТОВ «ОТП Факторинг Україна» узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
 
Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.
 
Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду                                   м. Дніпропетровська від 14 січня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2020 року.
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 липня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               А. Ю. Зайцев