П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/2533/19	

Категорія: 111060000          Головуючий в 1 інстанції: Василяка Д.К.
          Місце ухвалення: м. Херсон
          Дата складання повного тексту: 28.01.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого  – Бітова А.І.
суддів            – Лук`янчук О.В.
                     – Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі ГУ ДПС у Херсонській області) про визнання протиправним та скасування рішення №0175445005 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату єдиного внеску.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що спірне рішення відповідача прийнято в супереч нормам законодавства України та за відсутності порушень з боку позивача, оскільки він в період з 10 листопада 2016 року по 11 липня 2017 року та з 15 серпня 2017 року по 30 квітня 2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, з 30 квітня 2018 року по 11 липня 2018 року безпосередньо брав участь у здійснені заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення – с. Успенівка Донецької області.
Відповідач позов не визнав, посилаючись на приписи Закону України №2464 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон №2464), зазначав, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно сплачувати внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця.
Крім того, відповідач вказував, що положення п.9 прим.2 розділу VIII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону №2464 на позивача не поширюється, так як з довідки не вбачається, що останнього було мобілізовано для участі в АТО. У зв`язку з наведеним, відповідач вважає, що оскаржувана вимога повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак позовні вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 - задоволений в повному обсязі.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДПС у Херсонській області №0175445005 від 04 жовтня 2019 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне неперерахування) єдиного внеску.
В апеляційній скарзі ГУ ДПС у Херсонській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.
Доводи апеляційної скарги:
-          відповідно до п.9 прим.2 розд. VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464 - під час особливого періоду, визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", платники єдиного внеску, визначені ст. 4 Закону №2464, призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їх військової служби звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених п.2 ст. 6 Закону №2464, якщо вони не є роботодавцями;
-          з наданої позивачем довідки не вбачається, що останнього було мобілізовано для участі в АТО, а тому на нього не поширюються вимоги п.9 прим.2 розд. VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464.
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказував на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення суду першої інстанції.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУ ДПС у Херсонській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.
Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:
ОСОБА_1 зареєстрований та обліковувався в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців як фізична особа-підприємець до 03 грудня 2018 року, стан суб`єкта: припинено, відповідно до витягу, який міститься в матеріалах справи.
04 жовтня 2019 року ГУ ДПС у Херсонській області винесено рішення №0175445005 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 10 лютого 2018 року по 27 вересня 2019 року у розмірі 4 618, 02 грн.
Позивач оскаржує вищевказану вимогу, як таку, що суперечить вимогам чинного законодавства.
Згідно контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України від 14 вересня 2016 року та довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що видана командиром військової частини НОМЕР_1 , старший матрос ОСОБА_1 в період з 10 листопада 2016 року по 11 липня 2017 року та з 15 серпня 2017 року по 30 квітня 2018 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції, з 30 квітня 2018 року по 11 липня 2018 року безпосередньо брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення - с. Успенівка Донецької області.
Крім того, довідкою від 23 січня 2020 року №21/02/03/58/20 виданою Бериславською районною філією Херсонського обласного центру зайнятості, встановлено, що в період з 01 жовтня 2016 року по 23 січня 2020 року інформацію про потребу ФОП ОСОБА_1 рнокпп НОМЕР_2 найманій праці до Бериславської районної філії ХОЦЗ не подавав та оформлення найманої праці не проводив. 
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено, належними та допустимими доказами, правомірність своїх дій щодо складення спірного рішення №0175445005, так як позивач проходив службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 , а отже за позивача, як за застраховану особу, нараховувався та сплачувався роботодавцем єдиний внесок в розмірі не меншому мінімального страхового внеску на місяць, також відповідачем не доведено, що позивач в період проходження служби використовував найману працю, а отже дане рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 73, 74, 77 КАС України, ст.ст. 4, 6, п.9 прим.2 розділу VIII "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженій наказом Міністерства фінансів України" від 20 квітня 2015 року №449.
Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, та вважає, що суд першої інстанції правильно та ґрунтовно виклав у судовому рішенні правову позицію з посиланням на Закон України від 20 травня 2014 року №1275-VІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації", яким розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464 доповнено п.9-2, відповідно до якого під час особливого періоду, визначеного Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", платники єдиного внеску, визначені ст. 4 Закону №2464, призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їх військової служби звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених п.2 ст.6 Закону №2464, якщо вони не є роботодавцями.
Аналогічні положення містяться і в Інструкції "Про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", затвердженій наказом Міністерства фінансів України" від 20 квітня 2015 року №449 (п.7 розділу IV).
Крім того, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником; в іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.
Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія, –
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 28 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.