Єдиний унікальний номер 235/2046/20
Номер провадження 33/804/497/20 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року        м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Акуленко В.В., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, його клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 квітня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Димитрова (нині м. Мирнограда) Донецької області, громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 420,40 грн., 

В С Т А Н О В И В:
До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 , в якій він ставить питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 квітня 2020 року відносно нього, з підстав, що не приймав участі у судовому засіданні, а отримав копію цього рішення лише 30 липня 2020 року.
Як встановлено з матеріалів провадження, постанова судді від 7 квітня 2020 року була отримана ОСОБА_1 30 липня 2020 року та оскаржена до апеляційного суду 10 серпня 2020 року.
Постановою судді Донецького апеляційного суду від 26 серпня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 повернута апелянту, з підстав, що вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження, а особа, що її подає не заявляє клопотання про її поновлення.
Копію постанови судді Донецького апеляційного суду від 26 серпня 2020 року про повернення апеляційної скарги, ОСОБА_1 отримав 01 вересня 2020 року та 07 вересня 2020 року знову звернувся до апеляційного суду, з заявою про поновлення строку апеляційного оскарження. 
Перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Так, можливість реалізації права апеляційного оскарження та його строк, виникають і обчислюються саме з дня винесення постанови та не пов`язані з днем отримання копії судового рішення, а отже строк оскарження постанови судді відносно ОСОБА_1 закінчився 17 квітня 2020 року, проте апелянт звернувся до суду лише 21 серпня 2020 року, тобто з пропущенням  встановленого строку оскарження.
Згідно судової повістки від 26 березня 2020 року, апелянт був обізнаний про дату час та місце розгляду справи 7 квітня 2020 року (а.с.11).
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини викладеної в рішенні «Пономарев проти України» сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб бути обізнаними про стан відомого судового провадження.
Разом з тим, апелянт достеменно знаючи, що відносно нього здійснюється судове провадження, жодних заходів для того, щоб бути обізнаним про стан свого судового провадження не вжив. 
Таким чином, пропуск строку апеляційного оскарження, зумовлений виключно пасивною поведінкою апелянта, що в жодному випадку не є підставою для його поновлення.     
Крім того, в апеляційній скарзі відсутнє будь - яке обґрунтування поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження, а наявне лише посилання на сам факт отримання копії постанови від 7 квітня 2020 року лише 30 липня 2020 року, що в жодному випадку не є автоматичною підставою для поновлення пропущеного строку оскарження.
При цьому слід зазначити, що згідно ст. 288 – 289 КУпАП визначено порядок та строки оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, які були винесені адміністративними комісіями, виконавчими комітетами, інспекторами з паркування чи іншими органами виконавчої влади уповноваженими на накладення адміністративного стягнення, які підлягають оскарженню до вищого керівника чи суду першої інстанції.
Саме відповідні правовідносини та оскарження наведених рішень урегульовано КАС, зокрема і розтлумачено у висновку Верховного Суду у постанові № 686/28291/19 від 12 червня 2020 року на яку посилається апелянт. 
Разом з тим, порядок та строки апеляційного оскарження постанови судді суду загальної юрисдикції про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення визначено виключно вищевказаними вимогами ст. 294 КУпАП та ст. 289 КУпАП не регулюються, а тому в даному випадку дата отримання постанови та час її вручення підлягає оцінці саме через призму поважності причин пропуску строку оскарження.
Натомість апелянтом взагалі не зазначено, що саме перешкодило йому протягом 7 квітня – 30 липня 2020 року дізнатись про стан відомого судового провадження та своєчасно реалізувати своє право апеляційного оскарження, як і не надано жодних доказів на підтвердження цих обставин.
Враховуючи викладене, заявлене клопотання задоволенню не підлягає. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:
Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку апеляційного оскарження постанови судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 7 квітня 2020 року відносно нього.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , разом з усіма доданими матеріалами повернути йому, як особі, що її подала.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.  

Суддя