УХВАЛА

30 вересня 2020 року 
м. Київ
Справа №  910/18478/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючий - Стратієнко Л.В.,
судді: Бенедисюк І.М., Кролевець О.А.,
за участю секретаря судового засідання - Юдицького К.О.;

за участю представників:
позивача - Бондаренка В.А.,
відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

на рішення Господарського суду міста Києва
(суддя - Марченко О.В.)
від 18.03.2020
та постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Станік С.Р., судді -Дикунська С.Я., Тищенко О.В.)
від 18.06.2020, 

у справі за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії Геофізичне управління "Укргазпромгеофізика",
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Акфілд"
про стягнення 10 070 400 грн,

В С Т А Н О В И В:

у грудні 2019 року АТ «Укргазвидобування» в особі філії геофізичного управління «Укргазпромгеофізика» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Акфілд» про стягнення 5 664 600 грн пені та 4 405 800 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ «Акфілд» умов договору поставки від 08.02.2019 № УГПГФ562/07-19.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020, в задоволенні позову відмовлено. 

Приймаючи рішення, господарські суди дійшли висновків, що позивачем безпідставно  нараховано ТОВ «Акфілд» суму пені та штрафу. 

У серпні 2020 року АТ «Укргазвидобування» звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 до суду касаційної інстанції. 

Підставою касаційного оскарження позивач зазначає пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України, вказуючи на те, що судами попередніх інстанцій не було враховано висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №910/15484/17, у постановах Верховного Суду від 13.11.2018 у справі №910/2376/18, від 06.06.2018 у справі №902/306/16.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач вважає постанову апеляційного суду та рішення місцевого суду законними та обґрунтованими, просить залишити їх без змін. Вказує, що постачання товару не здійснено відповідачем у визначені договором строки у зв`язку з невиконанням позивачем свого обов`язку зі сплати авансового платежу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи і перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття касаційного провадження у справі на підставі пункту  5 частини першої статті 296 ГПК України з огляду на таке.

Касаційне провадження у справі відкрито згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, який визначає, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Отже, відповідно до положень цієї норми, касаційний перегляд з указаних підстав може відбутися за наявності таких складових: (1) суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду; (2) спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

Визначення подібності правовідносин міститься у правових висновках, викладених у судових рішеннях Великої Палати Верховного Суду та об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет). 

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 № 925/3/7, пункт 40 постанов від 25.04.2018 № 910/24257/16). Такі ж висновки були викладені у постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 року по справі № 923/682/16.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19,  пункт 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16; пункт 8.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 910/5394/15-г; постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 2-3007/11; постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц).

Верховний Суд, проаналізувавши судові рішення, висновки в яких, на думку скаржника, не були враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови, встановив, що жоден з висновків суду касаційної інстанції не стосується спору про стягнення пені та штрафу за порушення умов поставки товару.  

Так у справі № 910/15484/17, що переглядалась Великою Палатою Верховного Суду, розглядалося питання щодо розірвання іпотечного договору. 

У справі № 902/306/16 предметом позову було визнання недійсними пунктів договору поставки на умовах товарного кредиту. 

Верховний Суд переглядав господарську справу № 910/2376/18 з вимогами про розірвання договору оренди нерухомого майна з підстав істотної зміни обставин згідно з ч. 2 ст. 652 ЦК України. 

Отже, правовідносини у справах, на які посилається скаржник та у справі, що переглядається не є подібними, оскільки різняться за предметом позову, підставами позову та правовим регулюванням спірних правовідносин.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Зважаючи на те, що наведені скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, аналіз висновків, зроблених у постанові суду апеляційної інстанції, що оскаржується, не свідчить про їх невідповідність висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, і ці висновки не є різними за своїм змістом, а зроблені судами з урахуванням інших фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій у кожній справі, які формують зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного рішення, що не дає підстави вважати правовідносини у цих справах подібними, колегія суддів дійшла висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою АТ "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020.

Керуючись статтями 234, 235, пунктом 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 у справі № 910/18478/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Л. Стратієнко

Судді                                                                                                  І. Бенедисюк 

                                                                                                          О. Кролевець