ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 вересня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/182/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,      
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "СВІТЕКС" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 р. (суддя Лозицька І.О.) в адміністративній справі №160/182/19 за позовом  Керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  до  Приватного підприємства "СВІТЕКС",  про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Керівник Криворізької місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив стягнути кошти з рахунків платника податків Приватного підприємства «Світекс» в обслуговуючих банках та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість на користь держави до бюджету в рахунок погашення боргів з податку на додану вартість в загальному розмірі 1541284,79 грн., з яких: 1401641,00 грн. – основного боргу та 139643,79 грн. – пені.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначав, що за ПП «Світекс» рахується податковий борг у загальній сумі 1541284,79 грн. у зв`язку з несплатою податку на додану вартість, в тому числі 1401641,00 грн. недоїмки, що утворилась внаслідок несплати податкових зобов`язань, зазначених в податкових деклараціях за 2018 рік, та 139643,79 грн. – пені, що нарахована на борг минулого 2017 року, щодо стягнення яких ГУ ДФС у Дніпропетровській області не вжиті заходи реагування. Однак, на час звернення до суду податковий борг з податку на додану вартість не сплачений відповідачем у добровільному порядку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 р.  позов задоволено. 
Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Приватним підприємством «Світекс». Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Скаржник вказує на те, що ним у повному обсязі виконані всі вимоги чинного законодавства, які безпосередньо залежать від нього, для своєчасної та повної оплати узгоджених зобов`язань з податку на додану вартість за податкові періоди з травня 2018 року по жовтень 2018 року. 
До апеляційного суду надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу скаржника, у яких прокурор вказує на безпідставність доводів позивача, оскільки позивачу направлялася податкова вимога форми «Ю» від 11.11.2016 №6824-17, яку не було скасовано у судовому порядку. Податкову заборгованість з 11.11.2016 відповідачем не погашено у повному обсязі, тому нова вимога не формувалася та не направлялась відповідачу. Твердження скаржника про відсутність податкового боргу на період з травня по жовтень 2018 року є необґрунтованими, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.   
Колегією суддів відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено процесуальне правонаступництво позивача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області у зв`язку із проведенням реорганізації на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» від 19 червня 2019 р. № 537.
У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги та доводи апеляційної скарги. Прокурор та представник позивача проти задоволення апеляційної скарги скаржника заперечували. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено, що 26.05.1997 ПП “Світекс” зареєстроване як суб`єкт підприємницької діяльності виконавчим комітетом Криворізької міської ради Дніпропетровської ради. 
03.06.1997 ПП “Світекс” було взято на облік у Криворізькій північній об`єднаній державній податковій інспекції, як платника податків. Це підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код ЄДРПОУ – 24614310, що наявний в матеріалах справи.
Відповідно до інтегрованих карток платника податків ПП “Світекс” має податковий борг зі сплати ПДВ у загальному розмірі 3968246,06 грн., з якого новостворений податковий борг з ПДВ складає 1541284,79 грн., в тому числі: основний борг – 1401641,00 грн. та 139643,79 грн. – пеня.
На виконання вимог статті 36 Податкового кодексу України відповідач подав до контролюючого органу такі податкові декларації з ПДВ із самостійно нарахованими та відображеними у них відомостями щодо сплати податку: податкову декларацію з ПДВ №9121505339 від 18.06.2018, терміном сплати 30.06.2018 в сумі 232537,00 грн.; податкову декларацію з ПДВ № 9146808081 від 17.07.2018, терміном сплати 30.07.2018 в сумі 147802,00 грн.; податкову декларацію з ПДВ № 9174180956 від 17.08.2018, терміном сплати 30.08.2018 в сумі 308370,00 грн.; податкову декларацію з ПДВ № 9199673428 від 17.09.2018, терміном сплати 30.09.2018 в сумі 113724,00 грн.; податкову декларацію з ПДВ № 9227231721 від 18.10.2018, терміном сплати 30.10.2018 в сумі 405502,00 грн.; податкову декларацію з ПДВ №9254582862 від 16.11.2018, терміном сплати 30.11.2018 в сумі 193706,00 грн.
З урахуванням того, що відповідачем своєчасно не були сплачені узгоджені суми самостійно нарахованого податкового зобов`язання з ПДВ за 2017 рік, фіскальний орган розрахував підприємству податковий борг з ПДВ у загальній сумі 1401641,00 грн. та пеню в сумі 139643,79 грн.
На підтвердження правильності розрахованих сум пені за 2017 рік та податкового боргу за 2018 рік по вказаним вище податковим деклараціям з ПДВ, прокурор надав суду детальний розрахунок новоствореного податкового боргу, який станом на 18.02.2019 у сумі становить 1541284,79 грн., та розрахунок пені, яка була нарахована окремо на податковий борг, що утворився за податковими деклараціями з ПДВ, поданими відповідачем у 2017 році, та у сумі становить 139643,79 грн. 
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про їх обґрунтованість, оскільки відповідач не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання у розмірі 1541284,79 грн. та  відповідних доказів щодо сплати податкового боргу до суду не надав.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати належні суми податків у встановлені законом терміни.
Згідно з пунктом 36.1, пунктом 36.2 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пункту   87.9 статті 87 Податкового боргу України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу, згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків, відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.
Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Тобто, законом визначений певний порядок зарахування коштів, що сплачуються в рахунок погашення податкового боргу, тому дії податкового органу в частині зарахування сплачених відповідачем сум ПДВ за платіжними дорученнями: № 543 від 14.06.2018 на суму 26000,00 грн., № 596 від 26.06.2018 на суму 206600,00 грн., № 8632 від 27.07.2018 на суму 147805,00 грн., № 671 від 14.08.2018 на суму 134500,00 грн., № 718 від 28.08.2018 на суму 173770,00 грн., № 8826 від 28.09.2018 на суму 215000,00 грн.,  № 832 від 08.10.2018 на суму 172000,00 грн., №   875 від 29.10.2018 на суму 132500,00 грн., № 8968 від 28.11.2018 на суму 133000,00 грн., № 888 від 12.11.2018 на суму 61000,00 грн., в рахунок погашення податкового боргу з ПДВ за черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, є правомірними та такими, що вчинені в межах повноважень, визначених законом.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг – це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Податкова вимога надсилається (вручається), також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).
Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.
Відповідно до вимог ст. 59 Податкового кодексу України, позивачем була сформована та направлена на адресу відповідача податкова вимога форми “Ю” від 11.11.2016 №   6824-17, згідно з якою, станом на 10.11.2016 за відповідачем рахується податковий борг у сумі 1586429,30 грн., в тому числі основний платіж – 970185,71 грн., штрафні (фінансові) санкції – 485092,85 грн., пеня – 131150,74 грн. Ця податкова вимога була направлена відповідачу та отримана ним 15.12.2016, що підтверджується копією поштового повідомлення про вручення, наявною в матеріалах справи.
Враховуючи, що податковий борг ПП “Світекс” з 11.11.2016 не був погашений відповідачем, відповідно до приписів пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України нова податкова вимога не формувалась позивачем та не направлялась відповідачу.
Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно з пунктом 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Ухвалою апеляційного суду від 26 листопада 2019 р. задоволено клопотання ПП "СВІТЕКС" та зупинено провадження в адміністративній справі №160/182/19 до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №160/10753/19 у зв`язку з оскарженням ПП "СВІТЕКС" податкової вимоги форми “Ю” від 11.11.2016 № 6824-17.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 р. в адміністративній справі № 160/10753/19, яке набрало законної сили 14 травня 2020 р., задоволено адміністративний позов Приватного підприємства «Світекс» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про визнання протиправною бездіяльності, скасування податкової вимоги, та, зокрема: визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Криворізької північної ОДПІ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 11.11.2016 № 6824-17 (форми "Ю"), виставленої Приватному підприємству «Світекс» за узгодженим податковим зобов`язанням станом на 10.11.2016 на загальну суму 970185,71 грн. - основний платіж, 485092,85 грн. - штрафні (фінансові) санкції, - 131150,74 пеня.
Таким чином, оскільки податкову вимогу форми “Ю” від 11.11.2016 № 6824-17 було скасовано та нові податкові вимоги відповідно до приписів пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України відповідачу не направлялися, у позивача на даний час відсутні передбачені статтею 95 Податкового кодексу України підстави для звернення до суду із позовом про стягнення коштів з рахунків платника податків, тому у задоволенні позову слід відмовити.  
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що вказані обставини не звільняють відповідача від обов`язку щодо погашення податкової заборгованості, а позивача права направити нову податкову вимогу та звернутися до суду з іншим позовом після спливу 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) відповідачу податкової вимоги.
Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "СВІТЕКС" - задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 р. в адміністративній справі №160/182/19 - скасувати та ухвалити нову постанову.
У задоволенні позову Керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 в інтересах держави в особі Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  до  Приватного підприємства "СВІТЕКС" про стягнення коштів в рахунок погашення податкового боргу- відмовити.
Постанова набирає законної сили 08 вересня 2020 р. та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
                    Повний текст постанови складено 16 вересня 2020 р.
  
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук