Справа № 760/8967/20	 	 	 	     Головуючий у 1 інстанції Зелінська М.В.	
Провадження № 33/824/2331/2020	 	 	 	     Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.	

                                                                  
 
                                    КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
            ___________________________________________________________________
 
                                                      П О С Т А Н О В А
                                                         іменем України
 
15 липня 2020 року                                                                      м. Київ 
 
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Цаави Т.Л., який діє в інтересах                         ОСОБА_1 , на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від                      30.04.2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -
                                                        В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 від 15 березня 2020 року « 15.03.2020 року о 15 год. 30 хв. на проспекті Перемоги, 47 в м. Києві                     ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, звужені зіниці очей, сповільненість мови. Огляд на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Київ, вул. П. Запорожця, 20, чим порушив вимоги п. 2.9.а) ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.04.2020 року накладено на ОСОБА_1 стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Цаава Т.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та ухвалити нову про закриття провадження у справі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що зміст складеного протоколу не відповідає обставинам справи, оскільки  ОСОБА_1 не керував автомобілем «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 , а керував даним автомобілем його батько, крім того працівники поліції не зупиняли водія під час керування, а підійшли до автомобіля, який не рухався та безпідставно заявили, що ОСОБА_1 знаходиться в стані наркотичного сп`яніння, свідки не залучались, письмові пояснення не відбиралися. Вважає, що суд неповно дослідивши дані протоколу та наявні матеріали справи, прийшов до помилкових висновків про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, всупереч вказаних вимог закону, місцевий суд не з`ясував всі обставини справи та прийшов до помилкового висновку про винуватість  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення.
В обґрунтування вини  ОСОБА_1 місцевий суд послався на: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 071261 від 15.03.2020 року; протокол про адміністративне затримання за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії АЗ №107649 від                      15.03.2020 року; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданий КМНКЛ «Соціотерапія»; відеозапис з нагрудної камери працівників поліції.
Але апеляційний суд не може погодитися з висновком місцевого суду, який не відповідає фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.
За приписами п. 2.5 ПДР України лише водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 1.10 ПДР України водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон  на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм є також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження  відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно Постанови  Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14  керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційним судом з метою перевірки доводів, зазначених в апеляційній скарзі адвоката Цаави Т.Л., який діє в інтересах ОСОБА_1 , викликалися працівники поліції - Кривицький А.В. та Паламарчук С.М., які в судом першої інстанції не допитувалися, а також за клопотанням ОСОБА_2 - свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Допитаний в судовому засіданні під час апеляційного перегляду справи                        ОСОБА_1 - особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, свою вину                      у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,                       не визнав та пояснив, що 15.03.2020 року він разом зі своїм батьком, який був за кермом автомобіля марки «DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_1 , дружиною та дитиною приїхали до  проспекту Перемоги, 47 м. Київ, щоб зняти гроші. По приїзду до зазначеного місця, його батько, дружина та дитина пішли до відділення обміну валют, а він лишився в машині. Через деякий час до нього підійшли працівники поліції та попросили надати документи, оскільки транспортний засіб був припаркований з порушенням правил ПДР. Після перевірки документів йому було повідомлено, що він перебуває в розшуку та направлено до лікаря нарколога. Перебуваючи в лікарні, він подзвонив своєму адвокату і по приїзду адвоката вони одразу поїхали до медичного закладу «Медаком» та провели тест на вживання психоактивних речовин, після чого він повернувся додому. Його дружина з дитиною та батьком в цей час вже повернулися. 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 - батько особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, пояснив, що 15.03.2020 року він керуючи автомобілем «DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_1 разом зі своїм сином                               ОСОБА_1 , невісткою та онуком поїхали до банкомату, що знаходиться  до  АДРЕСА_2 . По приїзду до вказаного місця вони пішли знімати кошти, в машині лишився лише його син ОСОБА_1 . Коли він повернувся до машини, його невістка, яка раніше прийшла з онуком до машини, повідомила, що ОСОБА_1 забрали працівники поліції. Після чого вони поїхали додому.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 - дружина ОСОБА_1 , підтвердила викладені вище обставини та зазначила, що за кермом автомобіля «Daewoo Lanos» д.н.з. НОМЕР_1 її чоловік ОСОБА_1 не перебував. Працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку і забрали його до відділку поліції, вона зателефонувала в поліцію за номером 102 та повідомила про неправомірні дії з боку працівників поліції. Додому поверталась  автомобілем «DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував батько її чоловіка.
Із відеозапису з нагрудної камери поліцейського не вбачається, що  ОСОБА_1 керував автомобілем «DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_1 .
Отже, протокол про адміністративне правопорушення, який був складений на підставі висновку лікаря-нарколога № 002133 не може слугувати доказом вини                       ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1                        ст. 130 КУпАП. 
Будь які відомості, які б вказували на те, що ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з.                                   НОМЕР_1 , матеріали справи не містять та спростовуються доказами, дослідженими під час апеляційного перегляду справи.
Зазначені обставини не були з`ясовані судом першої інстанції, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є недоведеним
Отже з матеріалів даної справи не вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_1 , тобто не доведено його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому постанова судді Солом`янського районного суду м. Києва від 30.04.2020 року  щодо ОСОБА_1  підлягає скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю                        за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                        П О С Т А Н О В И В:
Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 30.04.2020 року                         щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження у справі закрити.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду                                                              Ю.В.Семенцов