КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №753/19986/2018                                                                              Головуючий у І інстанції - Коренюк А.М.
апеляційне провадження №22-ц/824/9019/2020                                        Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
21 липня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Немудрої Ю.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих залиттям квартири, 
 
встановив:
 
В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває на розгляді справа за вищезазначеним позовом.
В ході проведення підготовчого судового засідання позивачем заявлено клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, вважаючи, що без спеціальних знань в будівельно-технічній галузі не можна вирішити спір, визначити розмір завданих, залиттям квартири збитків та встановити причину залиття такої квартири.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року, призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу.
Перед експертом поставлено питання:
«Яка технічна причина залиття квартири АДРЕСА_1 , яке мало місце 02 вересня 2018 року, що належить ОСОБА_1 , та чи пов`язується таке залиття з джерелом її виникнення з вини мешканця/мешканців квартири АДРЕСА_2 ?
«Яка вартість пошкодженого внаслідок залиття майна квартири АДРЕСА_1 , яке мало місце 02 вересня 2018 року?
Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції не дослідив те, що згідно Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп.
Крім цього, відповідно до ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Зазначає, що він просив призначити експертизу судом, а суд призначив від його імені та вказав про оплату послуг експерта ОСОБА_1 хоча він являється інвалідом І групи. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив із вимог щодо дотримання принципу змагальності сторін, а також з метою встановлення обставин, що мають значення для справи, для чого необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 103 Цивільного процесуального Кодексу Українисуд призначає експертизу у справі у разі, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Відповідно до статті 263 Цивільного процесуального Кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до пункту 4 і 6 частини другої статті 2 Цивільного процесуального Кодексу України серед іншого основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема змагальність сторін та пропорційність.
За змістом пункту 2 частини першої статті 43 Цивільного процесуального Кодексу України учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам.
Відповідно до частини третьої статті 12 Цивільного процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За положеннями пункту 4 частини п`ятої статті 12 Цивільного процесуального Кодексу України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Отже, обов`язку сторони довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається, право подавати докази, кореспондує обов`язок суду сприяти реалізації цих прав і обов`язків.
Колегією суддів встановлено, що саме за заявою ОСОБА_1 суд по справі призначив судову будівельно-технічну експертизу, тобто сприяв у реалізації прав і обов`язків позивача довести обставини, які мають значення для справи.
Посилання апелянта на те, що суд неправомірно поклав на нього обов`язок по оплаті послуг експертизи, оскільки він є інвалідом 1 групи не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про судову експертизу», проведення експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника. 
Вищезазначена норма не містить пільг щодо оплати експертних досліджень.
З урахуванням наведеного, викладені в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, натомість ухвала Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, та повинна бути залишеною без змін.  
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Висновки суду відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.
Керуючись ст.ст.367,374,375,381-384, ЦПК України, суд, -
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови виготовлено 22 липня 2020 року.

Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько

Судді                                                                         Т.О. Писана

С.О. Журба