Справа № 991/6205/20
Провадження1-кс/991/6386/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року                                                                        м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі:
слідчого судді                                 ОСОБА_1 
з участю:        
секретаря судового засідання         ОСОБА_2 
представника заявника                         ОСОБА_3 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду із зазначеною скаргою.
Вимоги скарги мотивує тим, що ОСОБА_4 подав до Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) заяву від 17.07.2020 про вчинення кримінальних правопорушень, однак в порушення вимог ст. 214 КПК України відомості по вказаній заяві уповноваженою службовою особою НАБУ до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) внесені не були, чим порушені права заявника. У зв`язку з чим просить слідчого суддю: зобов`язати уповноважену службову особу НАБУ внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_4 від 17.07.2020 про вчинення Генеральним прокурором України ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених статтями 3692, 364 КК України, а також про вчинення колишніми керівниками Державного бюро розслідування ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими не встановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України.
Представник заявника – адвокат  ОСОБА_3  у судовому засіданні подану скаргу підтримав з підстав, зазначених у скарзі, просив задовольнити. 
Особа, бездіяльність якої оскаржується у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини неявки слідчому судді не повідомили. 
Заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, слідчий суддя дійшла такого висновку.
За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Частиною 1 статті 306 КПК України визначено, що скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, – слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 подав до НАБУ заяву від 17.07.2020 про вчинення кримінальних правопорушень, яку було зареєстровано за №П-11480. В заяві про вчинення кримінальних правопорушень наведено інформацію про можливі протиправні дії ОСОБА_5 , які, на його думку, кваліфікуються за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених статтями 3692, 364 КК України, а також про можливі протиправні дії колишніх керівників Державного бюро розслідування ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших не встановлених осіб, які, на думку заявника, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України. 
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України. Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті, тобто стосовно злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
Злочин, передбачений ст. 372 КК України, не належить до переліку злочинів, віднесених законом до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, тому слідчий суддя цього суду не уповноважений на розгляд питання щодо бездіяльності уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про таке кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Щодо іншої частини заяви, яка стосується повідомлення про злочини, передбачені статтями 364, 3692 КК України, заявник у своїй скарзі вказує на те, що ОСОБА_5 , яка в минулому тимчасово виконувала обов`язки Директора Державного бюро розслідувань, на даний час - Генеральний прокурор України, зловживаючи впливом на слідчих центрального апарату ДБР (безпосередньо через ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке виразилось у тому, що вона, будучи обізнаною з відсутністю події та складу кримінального правопорушення, вчинила дії щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності з метою усунення його від політичної діяльності в інтересах чинного Президента України, що завдало ОСОБА_4 окрім моральної, майнову шкоду в значному розмірі; склала і підписала завідомо незаконне повідомлення про підозру ОСОБА_4 відносно обставин вчинення ним схиляння військової службової особи до вчинення кримінального правопорушення, шляхом видання Президентом України Указу в рамках Конституції, у кримінальному провадженні №62019000000000753. У зв`язку з цим заявник вважає, що така діяльність посадової особи свідчить про вчинення низки корупційних кримінальних правопорушень.
Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення затверджується Офісом Генерального прокурора. Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України. Злочином є передбачене КК України суспільно-небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Склад злочину – це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом. Об`єктивними ознаками складу злочину є об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єктивними – суб`єкт і суб`єктивна сторона. 
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення), яка вказує на ознаки якого-небудь кримінального правопорушення, передбаченого Кримінальним кодексом України. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Зі змісту ст. 214 КПК України вбачається, що повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлені, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий (детектив), дізнавач, прокурор.
Наведені у скарзі адвоката ОСОБА_3 обставини про вчинення кримінальних правопорушень, за своїм змістом та суттю стосуються політично-вмотивованого переслідування через особисті неприязні стосунки з керівництвом держави. 
Проте із заяви про кримінальне правопорушення вбачається, що за цим фактом вже здійснюється досудове розслідування із правовою кваліфікацією за ст. 372 КК України.
Стосовно скоєння корупційних правопорушень, твердження заявника відносно того, що ОСОБА_5 та інші отримали неправомірну вигоду або зловживали своїм службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди, конкретними фактами не підтверджені та носять характер припущень. 
Відповідно до наданих адвокатом ОСОБА_3 пояснень у судовому засіданні, досудове розслідування кримінального провадження №62019000000000753, у якому ОСОБА_4 повідомлено про підозру, перебуває на даний час на стадії ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Самого факту існування кримінального провадження щодо ОСОБА_4 недостатньо для констатації зловживань з боку ОСОБА_5 та її довірених осіб.
Таким чином подана скарга не містить конкретних даних про вчинення вказаною посадовою особою корупційних кримінальних правопорушень, тому відомості за ст. 364, 3692 КК України щодо вищевказаної особи не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд заявником, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань документи, з урахуванням наведеного вище, дійшла висновку, що скарга є необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 303, 304, 306, 307, 309, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

        Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви (повідомлення) від 17.07.2020 про вчинені кримінальні правопорушення, залишити без задоволення. 
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя                                                                                                  ОСОБА_1