Постанова
Іменем України
08 липня 2020 року
м. Київ
справа №409/429/17
провадження №61-9805св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Фаловської І. М., Штелик С. П., 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит за касаційними скаргами публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» та ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 10 квітня 
2019 року у складі колегії суддів: Дронської І. О., Карташова О. Ю., 
Стахової Н. В.,
 
учасники справи:
 
позивач - публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк»,
представник позивача - Гребенар Олексій Володимирович,
відповідачі:   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
 
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
1.       У лютому 2017 року публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Ощадбанк», банк) звернулось до ОСОБА_1, ОСОБА_2 з позовом, у якому просило стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 25 654,29 доларів США, що еквівалентно 692 376,04 грн.
2.       Позовна заява мотивована тим, що за умовами договору про іпотечний кредит, укладеного 29 серпня 2008 року між ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 , останній отримав кредит у розмірі 25 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5 % на рік на строк 240 місяців з остаточним погашенням кредиту не пізніше 29 серпня 
2028 року. Кошти були надані для придбання квартири  
АДРЕСА_1 .       Виконання умов кредитного договору забезпечено договором поруки 
від 29 серпня 2008 року, укладеним того ж дня між банком та 
ОСОБА_2 , відповідно до умов якого ОСОБА_2 , як поручитель, відповідає солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання ОСОБА_1 кредитного договору.
4.       У зв`язку з порушенням позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору щодо своєчасної сплати платежів, банк звертався до УДПП «Укрпошта» з вимогою направлення листів-вимог про повернення кредиту та інших документів, однак через проведення АТО було відмовлено у відправленні поштової кореспонденції до м. Луганська. Вказані листи-повідомлення були залишені в поштовому відділенні згідно рекомендацій УДППЗ «Укрпошта».
5.       Посилаючись на наведені обставини, позивач просив позов задовольнити.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
6.       Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області 
від 27 вересня 2018 року у складі судді Третяка О. Г.  у задоволенні позову відмовлено.
7.       Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відсутність у позивача оригіналів договору про іпотечний кредит та договору поруки від 29 серпня 2008 року дає підстави вважати, що такі правочини у письмовій формі не укладалися та відповідачами не підписувалися, а також свідчить про відсутність з їх боку дій, спрямованих на виникнення цивільних прав та обов`язків на підставі за цими договорами.
8.       Місцевий суд не прийняв до уваги в якості доказу надану представником позивача копії договору про іпотечний кредит та договору поруки 
від 29 серпня 2008 року, оскільки позивачем не надано достатніх та достовірних доказів на підтвердження того факту, що ці копії були зроблені з оригіналів вказаних документів, які є допустимими доказами відповідно до частини другої статі 64 ЦПК України, до їх втрати.
 
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
9.   Постановою Луганського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ «Ощадбанк» задоволено частково.
10.   Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області 
від 27 вересня 2018 року скасовано та увалено нове рішення про часткове задоволення позову.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» заборгованість за договором про іпотечний кредит від 29 серпня 2008 року, станом 
на 17 лютого 2017 року в загальній сумі 25 654,29 доларів США, еквівалентно 692 376,04 грн, що складається з: строкового боргу за кредитом в сумі 14 395 доларів США; простроченого боргу за кредитом за період з 02 липня 2014 року по 16 лютого 2017 року в сумі 3 359,39 доларів США; строкових відсотків за користування кредитом за період з 01 лютого 2017 року по 16 лютого 2017 року в сумі 120,64 доларів США; прострочених відсотків за користування кредитом за період з 02 липня 2014 року 
по 16 лютого 2017 року в сумі 7349,86 доларів США; три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03 грудня 2013 року 
по 16 лютого 2017 року в сумі 134,77 доларів США; три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02 липня 
2014 року по 16 лютого 2017 року в сумі 294,63 доларів США, також стягнуто 12 982,05 грн судового збору.
У задоволенні позовних вимог ПАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 відмовлено.
11.   Постанова апеляційного суду мотивована доведеністю позивачем як суми заборгованості за договором, так і складових цієї заборгованості та періоду порушення відповідачем ОСОБА_1 умов договору щодо своєчасного повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами.
Короткий зміст вимог касаційних скарг     
12.   У касаційній скарзі, поданій у травні 2019 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з  ОСОБА_2 , яка є солідарним боржником з ОСОБА_1 , у цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
13.   У касаційній скарзі, поданій у травні 2019 року, ПАТ «Ощадбанк»  просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
 
Аргументи учасників справи
Доводи осіб, які подала касаційні скарги
14.   Касаційна скарга  ОСОБА_1 мотивована тим, що висновок апеляційного суду про доведеність позивачем факту укладення договору про іпотечний кредит зроблено внаслідок неправильного застосування статей 1054, 1055 ЦК України та порушення норм статей 77, 78, 95 ЦПК України. Апеляційним судом не враховано, що відсутністю належних доказів, а саме: оригіналів договорів з підписом заявника, оригіналу заяви на видачу та отримання готівки з підписом, платіжних доручень (квитанцій) про сплату мною відповідних платежівсвідчить про неіснування жодних правовідносин між сторонами.
15.   Висновок апеляційного суду про укладення кредитного договору та отримання грошових коштів виключно на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є необґрунтованим та безпідставним, оскільки вказана інформація не є належним доказом укладення кредитного договору та отримання грошових коштів за ним з огляду на вимоги статей 1054, 1055 ЦК України.
16.   Касаційна скарга  ОСОБА_1 також містить посилання на те, що інформація щодо належності заявнику квартири, вказаної в постанові, йому не відома, вказаним об`єктом він ніколи не користувався, грошові кошти банку на його придбання не отримував, і відповідно будь-які грошові кошти банку не сплачував, іпотечний договір з банком не укладав, у зв`язку з чим витребування оригіналів доказів, на які посилається позивач, має безпосереднє значення для встановлення всіх дійсних обставин справи, а саме, отримання грошових коштів, сплати за кредитом, підписання договорів тощо.
17.   Касаційна скарга ПАТ «Ощадбанк» мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального права, які визначені статтею 204 ЦК України, а також норми процесуального права, які визначені статтями 19, 95, 274, 277 ЦПК України. 
18.   Заявник зауважує, що судом апеляційної інстанції залишено поза увагою той факт, що поручителем не надано жодних доказів та обґрунтувань, які б ставили під сумнів дійсність договору про іпотечний кредит та договору поруки, а тому, виходячи зі встановленої статтею 204 ЦК України презумпції правомірності правочину, договір поруки є дійсним та обов`язковим до виконання.
 
Доводи інших учасників справи
19.   Доводи відзиву банку на касаційну скаргу  ОСОБА_1 зводяться до того, що аргументи касаційної скарги останнього є необґрунтованими, не відповідають діючому законодавству, тому не підлягають задоволенню.
20.   Інші учасники справи відзиву щодо  вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
21.   Ухвалами Верховного Суду від 03 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційними скаргами ПАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 , справу витребувано з суду першої інстанції.
22.   Ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
23.   Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.
24.   Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
25. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційних скарг, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
26.   Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційних скарг, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
27.   Частиною першою статті 402 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційних скарг, встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
28.   Касаційні скарги задоволенню не підлягають.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
29.   Суди встановили, що в обґрунтування своїх вимог про стягнення кредитної заборгованості банк надав копію договору про іпотечний кредит 
від 29 серпня 2008 року №286 та копію договору поруки  від 29 серпня 
2008 року № 1, на підставі яких стверджує, що між позивачем та відповідачами було укладено договір про іпотечний кредит від 29 серпня 2008 року №286 та договір поруки від 29 серпня 2008 року № 1.
30.   На підтвердження наявності боргу за кредитним зобов`язанням позивачем надано розрахунок заборгованості за договором, витяг з програмного комплексу на ім`я ОСОБА_1 , копію заяви на видачу готівки №501, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_002, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_006, копію прибуткового позабалансового ордеру №776126_007.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
31. Предметом позову у справі, яка переглядається, є стягнення заборгованості, яка виникла за кредитним договором, укладеним 
між 29 серпня 2008 року між ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк», та ОСОБА_1 
32.   Згідно з частинами першою та другою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
33.   За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
34.   У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
35.   Згідно з частиною п`ятою статті 12 ЦПК України, яка також покладає і на суд певні обов`язки зі створення для сторін змагального процесу, суд керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
36.   У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
37.   Положеннями статей 77-80 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
38.   Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи.
39.   За змістом положень статей 102, 103 ЦПК України для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, суд призначає експертизу.
40.   На обґрунтування позовних вимог щодо стягнення заборгованості позивачем до позовної заяви додані: копія договору про іпотечний кредит від 29 серпня 2008 року №286; копія договору поруки від 29 серпня 
2008 року №1; витяг з програмного комплексу на ім`я ОСОБА_1 , копія заяви на видачу готівки №501, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_002, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_006, копія прибуткового позабалансового ордеру №776126_007, рух коштів за рахунком ОСОБА_1 , за яким обліковується заборгованість за кредитним договором, відображається у виписках по рахунках Банку за період з моменту видачі кредиту 29 серпня 2008 року по 17 лютого 2017 року; розрахунок заборгованості, вимоги щодо дострокового повернення кредиту.
41.   На виконання ухвали Білокуракинського районного суду Луганської області від 28 грудня 2017 року, якою було витребувано у позивача оригінали договору про іпотечний кредит від 29 серпня 2008 року №286 та договору поруки від 29 серпня 2008 року № 1 позивач повідомив, що надати оригінали договорів не має можливості у зв`язку зі знаходженням оригіналів 
у м. Луганську, тобто в населеному пункті, де здійснюється антитерористична операція, а будівля банку захоплена невстановленими озброєними особами, про що відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відкрито кримінальне провадження.
42.   У свою чергу, з боку  ОСОБА_1 не надано жодних доказів на спростовування тверджень позивача та підтвердження заперечень проти позову щодо відсутності будь-яких зобов`язань перед позивачем. 
43.    ОСОБА_1 не надано жодних доказів на спростування факту підписання ним договору про іпотечний кредит від 29 серпня 2008 року, не заявлялось відповідного клопотання про призначення відповідної експертизи для з`ясування недійсності підпису від його імені в указаному правочині.
44.    Крім того, матеріали справи не містять доказів на оспорення 
ОСОБА_1 договору про іпотечний кредит від 29 серпня 2008 року, у тому числі і з підстав його неукладення.
45.   Виконуючи вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів з урахуванням положень статей 76-80 ЦПК України, суд зобов`язаний встановити наявність або відсутність обставин, що мають значення для справи та визначити правовідносини, що склалися між сторонами спору.
46.   Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).
47.   Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції повинен з`ясувати: чи враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти), якими мотивовано рішення, належними й допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримано та чи правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.
48.   Апеляційний суд дослідив зміст позовної заяви та з  урахуванням обставин, за якими позивач позбавлений можливості надати оригінали документів з кредитної справи ОСОБА_1 , а саме через незаконне захоплення приміщення позивача, розташованого у м. Луганську, яке віднесено до міст, де проводиться операція об`єднаних сил (АТО), що є загальновідомим фактом, а також наявності кримінального провадження 
№ 12015130550000125 від 13 лютого 2015 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 341 КК України, дав оцінку наданій позивачем копії договору про іпотечний кредит, дійшов висновку про доведеність банком факту укладення 29 серпня 
2008 року з ОСОБА_1 договору про іпотечний кредит, який у передбаченому законом порядку недійсним не визнаний, з відповідною реєстрацією, станом на 27 листопада 2018 року, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.
49.   Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 в цій частині зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції згідно з вимогами статті 400 ЦПК України.
50.   Звертаючись з даним позов, банк просив стягнути заборгованість, яка утворилась станом на 17 лютого 2017 року у розмірі 25 654,29 доларів США, що еквівалентно 692 376,04 грн, із яких: 14 395 доларів США строковий борг за кредитом; 3 359,39 доларів США прострочений борг за кредитом за період з 02 липня 2014 року по 16 лютого 2017 року; 120,64 доларів США строкові відсотки за користування кредитом за період за період з 01 лютого 
2017 року по 16 лютого 2017 року; 7 349,86 доларів США прострочені відсотки за користування кредитом за період з 02 липня 2014 року 
по 16 лютого 2017 року; 134,77 доларів США три проценти річних за прострочення боргу за кредитом за період з 03 грудня 2013 року 
по 16 лютого 2017 року; 294,63 доларів США три проценти річних за прострочення відсотків за користування кредитом за період з 02 липня 
2014 року по 16 лютого 2017 року. 
51.   Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
52.   Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
53. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
54.   За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
55.   В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
56.   Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18).
57.   З матеріалів справи слідує, що 28 вересня 2016 року банк направляв відповідачам листи-вимоги про дострокове повернення кредиту. 
Проте  через проведення АТО було відмовлено у відправленні поштової кореспонденції до м. Луганська. Вказані листи-повідомлення були залишені в поштовому відділенні згідно рекомендацій УДППЗ «Укрпошта».
58.   Оскільки листи-вимоги про дострокове повернення кредитуне були надіслані адресатам, то відсутні правові підстави вважати, що відбулась зміна основного зобов`язання щодо строку дії договору, порядку сплати процентів за користування кредитом.
59. Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (статті 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (стаття 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (стаття 525 ЦК України).
60.   З матеріалів справи слідує, що позичальник ОСОБА_1 проживає по  
АДРЕСА_2 .   У силу положень частини першої статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
62. Тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».
63. Згідно із статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період                         з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.
64. Оскільки предметом спору в даній справі не є стягнення пені, штрафів чи застосування до позичальника інших заходів відповідальності, а  предметом даного спору є примусове виконання відповідачем в натурі своїх зобов`язань за кредитним договором, то дія наведеного Закону на правовідносини сторін не розповсюджується.
65.   Зважаючи на те, що за умовами договору про іпотечний кредит 
від 29 серпня 2008 року строк його дії визначено 240 місяців з остаточним погашенням кредиту не пізніше 29 серпня 2028 року, а з боку позичальника не заявлено про застосування строків позовної давності, апеляційний суд дійшов правильного висновку про стягнення з позичальника виниклої заборгованості за кредитом.
 
Щодо позовних вимог до поручителя  ОСОБА_2 
66. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
67. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).
68. Вимога статті 526 ЦК України щодо обов`язку виконувати зобов`язання належним чином поширюється і на акцесорні (забезпечувальні) договори та сторін таких договорів.
69. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
70. Встановивши, що кредитором будь-яких інших доказів, крім копії спірного договору, на підтвердження того, що ОСОБА_2 29 серпня 2008 року уклала з ПАТ «Ощадбанк» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» договір поруки №1 кредитором не надано, та таких доказів матеріали справи не містять, апеляційний суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог у цій частині.
71.   Доводи банку зводяться до доведення ним обставин укладення 
29 серпня 2008 року з  ОСОБА_2 договору поруки, яким суд апеляційної інстанції дав належну оцінку, до переоцінки яких, в силу приписів статті 400 ЦПК України, суд касаційної інстанції вдаватись не може.
 
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
72.   Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності оскарженого судового рішення виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що за приписами статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
73.   Згідно статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ :
1 Касаційні скарги публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» та ОСОБА_1  залишити без задоволення.
2.Постанову Луганського апеляційного суду від 10 квітня 
2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                      В. С. Висоцька
Судді                                                                                               А. І. Грушицький
                                                                                                                 І. В. Литвиненко
                                                                                                                   І. М. Фаловська                                                                                                           С. П. Штелик