КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                  
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
04 серпня 2020 року                                                                                               м. Київ
 
Унікальний номер справи № 377/823/19  
Апеляційне провадження 22-ц/824/7591/2020
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Махлай Л.Д., 
суддів Кравець В.А., Мазурик О.Ф. 
при секретарях Гойденко Д.В., Синявському Д.В.
 
сторони          
позивач                      ОСОБА_1 
 
відповідач                 Державне спеціалізоване підприємство «Чорнобильська АЕС»
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС», подану через представника Бічка Сергія Григоровича , на рішення Славутицького міського суду Київської області від             20 лютого 2020 року, ухвалене під головуванням судді Теремецької Н.Ф., у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» (надалі ДСП ЧАЕС), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Первинна профспілкова організація Державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» (надалі                      ДП УЗФО ЧАЕС) про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
 
в с т а н о в и в :
 
у жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до                              ДСП ЧАЕС, в якому просила визнати незаконним та скасувати наказ № 431-ос від 18.09.2019 про звільнення її з посади головного бухгалтера АУП/бухгалтерія                              ДП УЗФО ЧАЕС з 30.09.2019; поновити її на посаді головного бухгалтера АУП/бухгалтерія ДП УЗФО ЧАЕС з 30.09.2019; стягнути на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дня її звільнення з роботи.
В обґрунтування позову зазначала, що 26.01.2012 прийнята на роботу на посаду головного бухгалтера на ДП УЗФО ЧАЕС. 
18.09.2019 наказом ДП УЗФО ЧАЕС № 431-ос звільнена з займаної посади головного бухгалтера ДП УЗФО ЧАЕС з 30.09.2019 у зв`язку із скороченням за                          п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вважає, що її звільнення з роботи за вищевказаною підставою є незаконним, оскільки проведено з грубим порушенням чинного трудового законодавства України. Відповідно до наказів Державного агентства України з управління зоною відчуження № 42-19 від 14.03.2019 та № 50-19 від 20.03.2019, яке є органом управління, прийнято рішення про припинення ДП УЗФО ЧАЕС шляхом приєднання до ДСП ЧАЕС, визначено ДСП ЧАЕС правонаступником майнових прав та обов`язків ДП УЗФО ЧАЕС. Зміст вказаних наказів свідчить про те, що ДАЗВ приймалося рішення під час проведення процедури реорганізації про приєднання до ДСП ЧАЕС ДП УЗФО ЧАЕС, як юридичної особи в цілому, а не окремих підрозділів чи частини працівників підприємства. Будь-якого рішення про скорочення штату або чисельності працівників в процесі зазначеної реорганізації уповноваженим органом управління не приймалося, внаслідок чого прийняття такого рішення Комісією з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС є порушенням вимог ч. 4 ст. 36 КЗпП України щодо не продовження дій трудового договору з усіма працівниками приєднаного підприємства. В порушення положень ч. 3 ст. 49-2,                           ч. 2 ст. 40 КЗпП України їй не було запропоновано як на момент вручення повідомлення про скорочення штату працівників за № 01 від 01.07.2019, так і на протязі двох місяців до дня звільнення з роботи 30.09.2019, наявні вакантні посади на ДСП ЧАЕС з метою її подальшого працевлаштування. Крім того, звільнення проведено без згоди виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої вона є, чим порушено вимоги                ч. 1 ст.43 КЗпП України, оскільки профком ППО ДП УЗФО ЧАЕС не надав згоди на її звільнення, про що зазначив у рішенні за № 598-УЗФО від 27.08.2019, яке є аргументованим та таким, що базується на нормах чинного законодавства. Даний виборний орган ППО ДП УЗФО ЧАЕС взагалі не був завчасно проінформований, як про причини наступних звільнень, так і кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися. Рішення, які були прийняті на нараді за результатами проведених консультацій щодо реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС, що була проведена за участю представників профспілок 30.05.2019, не були виконані головою Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС. Порушення роботодавцем під час звільнення її з роботи вимог норм  КЗпП України, Галузевої угоди між Державним агентством України з управління зоною відчуження і Профспілкою працівників атомної енергетики та промисловості на 2018 -2020 роки, Колективного договору між роботодавцем та профспілковим комітетом первинної профспілкової організації ДП УЗФО ЧАЕС на 2015-2016 роки свідчать про  незаконність звільнення з роботи, що є підставою для поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 30.09.2019 і по день поновлення на роботі. 
Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 20.02.2020 позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ голови комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС № 431-ос від 18.09.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади головного бухгалтера з 30.09.2019. Поновлено ОСОБА_1 з 30.09.2019 на посаді головного бухгалтера на ДСП ЧАЕС. Стягнуто з ДСП ЧАЕС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.10.2019 по 20.02.2020 в сумі 220 560,76 грн без урахування передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів. Вирішено питання судових витрат.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ДСП ЧАЕС через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, висновки суду про наявність об`єктивної можливості запропонувати позивачці іншу вакантну посаду не ґрунтуються на матеріалах справи, не узгоджуються з положення ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України та висновками Верховного Суду України, які викладено в постановах від 01.04.2015 у справі № 4-60цс15 та від 09.08.2017 у справі № 6 - 1264цс17. Згідно штатного розпису та введеного в дію наказу № 114 від 26.06.2019, такого структурного підрозділу як бухгалтерія не передбачено. Помилковим є висновки суду щодо ненадання доказів, що у зв`язку із скороченням посади її неможливо перевести за її згодою на іншу роботу на ДСП ЧАЕС, яке стало правонаступником. Суд також не звернув уваги, що правонаступником ДП УЗФО ЧАЕС стало лише 13.01.2020, коли до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців і громадських формувань внесені відповідні зміни до відомостей про юридичну особу, в той час як звільнення позивачки відбулось у вересні 2019 року, тобто після виведення посади з штату, коли на підприємстві не було жодних вакансій, які б можна було запропонувати. Висновки суду, щодо реорганізації підприємства шляхом приєднання до іншого підприємства та включає зобов`язання роботодавця по працевлаштуванню працівника реорганізованого підприємства, суперечить правовій природі дискреційного права юридичної особи на власний розсуд визначати свою організаційну структуру та штатний розпис. Суд не звернув уваги, що передача на баланс активів була передбачена планом заходів із реорганізації відповідно до наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження від 14.03.2019, який затверджував план заходів із реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС шляхом його приєднання до ДСП ЧАЕС. Крім того така передача активів була необхідна для забезпечення виконання функції новоствореним підрозділам, а тому не свідчила про правонаступництво прав та обов`язків ДП УЗФО ЧАЕС. Крім того, суд не врахував, що на момент звільнення позивачки 30.09.2019, ДСП ЧАЕС не набуло статусу правонаступника, та тому вважає, що у ДП УЗФО ЧАЕС не було можливості перевести позивачку з її згоди на іншу роботу. Суд не обґрунтував мотивів, через які залишив поза увагою документи, витребувані за клопотанням позивачки та вважає, що вони не були належним чином дослідженні. Суд не звернув уваги на пропуск позивачкою строку звернення до суду, оскільки з наказом про звільнення остання ознайомлена 23.09.2019, а з позовом вона звернулася 29.10.2019, з пропуском місячного строку, передбаченого ст. 233 КЗпП України.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін посилаючись на законність та обґрунтованість рішення. Зазначає, що з переходом основних функцій в порядку правонаступництва, перейшли права та обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівників. Вважає доводи апелянта на те, що підприємством, на якому Комісія з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС в особі голови зобов`язана була запропонувати вакансії, є лише ДП УЗФО ЧАЕС, яке перебувало в стадії припинення, і у неї не виникло обов`язку запропонувати вакансії на ДСП ЧАЕС, оскільки та той час воно не було правонаступником безпідставними. З моменту вручення повідомлення про скорочення штату працівників та до моменту звільнення їй не було запропоновано жодної вакансії. ОСОБА_3 був обраний головою ППО ДП УЗФО ЧАЕС зборами членів, у законний спосіб та в межах повноважень, передбачених п. 6.14 Статуту, а тому рішення профспілки про відмову у наданні згоди на звільнення є обґрунтованим та законним. Оскільки трудові відносини припинені з 30.09.2019, днем видачі трудової книжки є 30.09.2019, то саме з цієї дати обчислюється строк звернення до суду, який нею не пропущено.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Представник позивачки ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Вислухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і  обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 26.01.2012 ОСОБА_1 прийнята на посаду головного бухгалтера в ДП УЗФО ЧАЕС.
02.07.2019 позивачці вручено повідомленням про скорочення штату працівників            № 01 від 01.07.2019, в якому їй вказано, що відповідно до наказу ДАЗВ від 14.03.2019                № 42-19 зі змінами та доповненнями «Про припинення державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС» припинено            ДП УЗФО в результаті реорганізації шляхом приєднання до ДСП ЧАЕС, тому в ДП УЗФО здійснюється скорочення штату працівників через реорганізацію підприємства. Посада, яку вона займає, відсутня в штатному розписі ДСП ЧАЕС і підлягає скороченню. Також повідомлено про те, що у підрозділах ДСП ЧАЕС відсутні вакантні посади, які б могли бути запропоновані їй для подальшого працевлаштування. У разі виникнення підходящої за кваліфікацією вакансії до закінчення двомісячного терміну попередження, вона буде запропонована їй у відповідності до чинного законодавства. Вказане повідомлення не містить посилань про відсутність вакантних посад на ДП УЗФО ЧАЕС. 
14.03.2019 наказом голови Державного агентства України з управління зоною відчуження № 42-19 «Про припинення ДП УЗФО ЧАЕС», в редакції наказів від 20.03.2019 № 50-19, від 26.03.2019 № 61-19, від 16.04.2019 № 76-19, припинено ДП УЗФО ЧАЕС, код ЄДРПОУ 36359955 в результаті реорганізації шляхом його приєднання до ДСП ЧАЕС, код ЄДРПОУ 14310862; установлено, що ДСП ЧАЕС є правонаступником майна, прав і обов`язків ДП УЗФО ЧАЕС; утворено Комісію з реорганізації та затверджений план заходів з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС.
18.03.2019 Головою Атомпрофспілки направлено лист № 12/78, адресований Голові ДАЗВ, в якому він зазначив, що в разі застосування положень законодавства про переведення працівників або їх вивільнення ( п.1 ст.40 КЗпП України), які передбачені в плані заходів з реорганізації в пп. 2 - 3, 12-15, суттєво погіршується правове положення працівників. Такі дії не відповідають вимогам чинного законодавства щодо реорганізації підприємства з точки зору трудових відносин і самій суті переведення. Всі працівники повинні автоматично включатися до штату ДСП ЧАЕС на попередніх умовах, за яких вони працювали раніше.
29.03.2019 головою Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС на виконання вимог               ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України і ч. 3 ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» направлено на адресу голови ППО ДП УЗФО ЧАЕС ОСОБА_6 та голови ППО ЧАЕС ОСОБА_11 лист № 01-19/345 «Про заплановане наступне вивільнення».
17.04.2019 наказом голови Державного агентства України з управління зоною відчуження № 78-19 затверджено Положення про Комісію з реорганізації (ліквідації) підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління ДАЗВ, в якій визначено повноваження Комісії з реорганізації (ліквідації) підприємств, установ, організацій, що належать до сфери управління ДАЗВ, та голови Комісії.
30.05.2019 наказом першого заступника генерального директора (з планування та зняття з експлуатації) ДСП ЧАЕС № 705 «Щодо введення в дію та втрати чинності штатних розписів» з 30.05.2019 введено в дію на ДСП ЧАЕС штатні розписи таких підрозділів: адміністративно-господарського цеху, складського господарства, транспортного цеху, відділу організації харчування, відділення забезпечення фізичного захисту та охорони об`єктів зони відчуження та м. Славутич, до яких перейшли завдання та функції, що виконували структурні підрозділи ДП УЗФО ЧАЕС.
06.06.2019 листом в.о. генерального директора ДСП ЧАЕС № 2124/24020000-2019, адресованого заступнику голови Атомпрофспілки Пруднікову П.В. та голові ППО ДСП ЧАЕС Орлову М.І. «Щодо змін організаційної структури управління ДСП ЧАЕС», в зв`язку з припиненням ДП УЗФО ЧАЕС в результаті реорганізації шляхом його приєднання до ДСП ЧАЕС, ДСП ЧАЕС були передані додаткові завдання та функції, частина яких є новими, тому для забезпечення їх виконання необхідне створення в організаційній структурі управління ДСП ЧАЕС нових структурних підрозділів, а частина завдань та функцій, аналогічних переданим з ДП УЗФО ЧАЕС, вже виконується підрозділами, і створення нових підрозділів для забезпечення їх виконання не потрібне.
13.06.2019 головою Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС видано наказ № 105 «Про зміни в організації виробництва і праці», яким доручено директору ДП УЗФО ЧАЕС підготувати новий штатний розпис підприємства за виключенням штату і чисельності працівників підрозділів підприємства, які буде вивільнено, та надати ДАЗВ підготовлений штатний розпис для його подальшого погодження. Після введення в дію нового штатного розпису забезпечити персональне вручення працівникам під підпис письмових повідомлень про скорочення відповідних посад та наступне їх звільнення у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників.
Підставою для винесення цього наказу, як зазначено в його преамбулі, став проведений аналіз виробничих можливостей подальшої господарської діяльності ДП УЗФО ЧАЕС шляхом приєднання до ДСП ЧАЕС, наказ № 705 від 30.05.2019, яким було затверджено погоджений ДАЗВ штатний розпис ДСП ЧАЕС, та протокол № 4 засідання Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС від 11.06.2019.
Згідно протоколу № 4 засідання Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС від 11.06.2019, на засіданні вказаної комісії розглядався проект наказу «Про зміни в організації виробництва і праці», за результатами засідання якої вирішено, зокрема: надати ДП УЗФО ЧАЕС та ППО ДП УЗФО ЧАЕС штатний розпис та перелік вакансій ДСП ЧАЕС, доопрацювати проект «Про зміни в організації виробництва і праці» з урахуванням отриманих письмових зауважень членів Комісії (за їх наявності); за результатами поіменного голосування прийняти за основу проект наказу ДП УЗФО ЧАЕС «Про зміни в організації виробництва і праці», за умови його доопрацювання з урахуванням письмових зауважень членів Комісії.
19.06.2019 головою Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС затверджено та погоджено з головою ДАЗВ структурну схему ДП УЗФО ЧАЕС, до складу якої ввійшло чотири підрозділи: відділ організації харчування; адміністративно-господарський цех; транспортний цех; відділ забезпечення фізичного захисту та охорони об`єктів зони відчуження та м. Славутича. Також головою Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС було затверджено та погоджено з головою ДАЗВ штатний розпис ДП УЗФО ЧАЕС, до складу якого ввійшли вказані структурні підрозділи, тобто ті підрозділи, які були включені до штатного розпису ДСП ЧАЕС, введеного в дію з 30.05.2019. Відділу бухгалтерії та посади, яку займала позивач в цьому відділі - головний бухгалтер, в зазначеному штатному розписі не передбачено.
26.06.2019 наказом голови Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС № 114 введено в дію вказаний штатний розпис ДП УЗФО ЧАЕС з 26.06.2019.
27.06.2019 головою Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС видано наказ № 116 «Про заходи в зв`язку з припиненням ДП УЗФО ЧАЕС та приєднанням до ДСП ЧАЕС».
Згідно змісту даного наказу, надано доручення відповідальним особам підготувати список № 1 персоналу, який підлягає переведенню до ДСП ЧАЕС через приєднання внаслідок реорганізації, шляхом виключення із особового складу ДП УЗФО ЧАЕС та включення до особового складу ДСП ЧАЕС, та список № 2 персоналу, який підлягає звільненню з ДП УЗФО ЧАЕС внаслідок скорочення; забезпечити вручення персонально кожному працівнику повідомлення про скорочення та ознайомити під підпис з інформацією про наявні на ДСП ЧАЕС вакансії для можливого працевлаштування; працівникам, які підлягають скороченню, у разі надання згоди працювати на будь-якій із запропонованих вакансій, подавати відповідні заяви про прийняття на роботу на ДСП ЧАЕС до спливу                 2-місячного терміну.
Дія трудових договорів працівників адміністративно-господарського цеху, транспортного цеху, відділу організації харчування, відділення забезпечення фізичного захисту та охорони об`єктів зони відчуження та м. Славутич, які були зазначені в списку             № 1, була продовжена на ДСП ЧАЕС відповідно до ч. 4 ст. 36 КЗпП України та ці працівники зараховані до штату ДСП ЧАЕС.
Інша частина працівників ДП УЗФО ЧАЕС на виконання наказу голови Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС від 27.06.2019 № 116 «Про заходи в зв`язку з припиненням ДП УЗФО ЧАЕС та приєднанням до ДСП ЧАЕС» була включена до списку № 2 персоналу ДП УЗФО ЧАЕС, який підлягає звільненню внаслідок скорочення, до якого внесено, зокрема, головного бухгалтера ОСОБА_1 
12.08.2019 до Первинної профспілкової організації ДП УЗФО ЧАЕС надійшло подання Голови Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС № 01-19/833 від 08.08.2019 про надання згоди на звільнення у зв`язку зі скороченням ОСОБА_1 , яка була членом                     ППО ДП УЗФО ЧАЕС.
27.08.2019 подання було розглянуто на засіданні ПК ППО ДП УЗФО ЧАЕС.
Згідно протоколу засідання ПК ППО ДП УЗФО ЧАЕС № 20 від 27.08.2019, згоду на звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України ОСОБА_1 , яка є членом ППО ДП УЗФО ЧАЕС, не надано. Ненадання згоди на звільнення у вказаному протоколі обґрунтовано порушенням вимог п. 3.4 Галузевої угоди, укладеної між Державним агентством України з управління зоною відчуження і Профспілкою працівників атомної енергетики та промисловості на 2018-2020 роки, та п. 4.1 Колективного договору, укладеного між роботодавцем та профспілковим комітетом первинної профспілкової організації ДП УЗФО ЧАЕС на 2015-2016 роки.
18.09.2019 наказом голови Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС № 431-ос позивачку звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням, п. 1 ст. 40 КЗпП України з 30.09.2019.
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП УЗФО ЧАЕС припинило свою діяльність як юридична особа 13.01.2020.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що звільнення позивачки проведено з порушенням трудового законодавства.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках зміни в організації виробництва і праці враховуються переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.
За обставинами справи встановлено, що відповідно до наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження від 14.03.2019 № 42-19 з наступними змінами припинено ДП УЗФО ЧАЕС, у якому працювала позивач на посаді головного бухгалтера,  внаслідок його приєднання до ДСП ЧАЕС. ДСП ЧАЕС є правонаступником всіх прав і обов`язків ДП УЗФО ЧАЕС. Внаслідок реорганізації посада позивачки виключена із штатного розкладу.
Відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України позивачці 02.07.2019 вручено повідомленням про наступне вивільнення у зв`язку із скорочення штату працівників, та у повідомленні вказано про те, що вакантні посади на підприємстві відсутні.
Відповідач не заперечував, що як на час вручення позивачці повідомлення про наступне звільнення, так і на час її звільнення у ДСП ЧАЕС були наявні вакантні посади. Відповідачем надано копії звітів, які підтверджують наявність вакантних посад на підприємстві на час звільнення позивачки.
Судом першої інстанції встановлено, що звіти про вакансії на ДСП ЧАЕС згідно штатного розпису за період з 02.07.2019 по 02.09.2019 електронною поштою працівником відділу управління персоналом ДСП ЧАЕС ОСОБА_10 направлялись у період з 02.07.2019 по 16.09.2019 голові Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС. Дані обставини апелянт не оспорює.
В той же час у повідомленні про скорочення штату працівників, яке вручено позиваці, вказано на відсутність вакантних посад у ДСП ЧАЕС (а.с. 20 т. 1)
Судом встановлено, що позивач відповідає кваліфікаційним вимогам до вказаних посад, зазначених у посадових та робочих інструкціях цих посад, чинних в період з дня вручення позивачці повідомлення про скорочення штату працівників і до дня звільнення.
Зазначені обставини свідчать про те, що у Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС в особі голови була об`єктивна можливість за відсутності вакансій на ДП УЗФО ЧАЕС, яке перебувало на стадії припинення, запропонувати позивачу вакансії на ДСП ЧАЕС, на які вона могла бути переведена за її згодою. До того ж іншим працівникам пропонувалася робота у ДСП ЧАЕС, та надалі вони переведені на роботу у ДСП ЧАЕС.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивачці могли бути запропоновані лише вакантні посади, які були наявні у ДП УЗФО ЧАЕС, та відповідач не повинен був пропонувати вакантні посади, наявні у  ДСП ЧАЕС колегія суддів відхиляє з таких підстав.
Згідно із ч. 3 та ч. 4 ст. 36 КЗпП України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору. У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п.1 ч. 1 ст. 40).
Як вбачається з матеріалів справи єдиною підставою для зміни організаційної структури ДП УЗФО ЧАЕС, яке призвело до скорочення чисельності штату працівників був наказ Державного агентства України з управління зоною відчуження від 15.02.2019               № 27-19, згідно з яким виключено ДП УЗФО ЧАЕС із структур, що належать до сфери управління ДАЗВ та наказ цього ж Агенства від 14.03.2019 № 42-19, яким припинено                ДП УЗФО ЧАЕС в результаті реорганізації шляхом його приєднання до ДСП ЧАЕС та встановлено, що ДСП ЧАЕС є правонаступником майна, прав і обов`язків ДП УЗФО ЧАЕС.
Відтак ДСП ЧАЕС стало правонаступником ДП УЗФО ЧАЕС. Інших змін в організаційній структурі ДП УЗФО ЧАЕС, не пов`язаних з приєднанням цього підприємства до ДСП ЧАЕС, не відбувалося. Зміни в організації виробництва і праці, з якими пов`язане скорочення чисельності або штату працівників відбулися внаслідок приєднання ДП УЗФО ЧАЕС до ДСП ЧАЕС. 
При зміні власника підприємства, а також його реорганізації (злиття, приєднання, поділ, перетворення) трудові відносини, за згодою працівника, продовжуються. При реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи. При цьому до правонаступника переходять обов`язки не тільки в частині майнових прав, а й трудових відносин, в тому числі обов`язок щодо працевлаштування працівника (переведення працівника на іншу роботу). Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Оскільки позивачці не було запропоновано вільних вакантних посад, які були наявні у відповідача як на час вручення попередження про майбутнє звільнення, так і на час звільнення суд першої інстанції дійшов правильних висновків про незаконність звільнення позивачки, поновив її на роботі та стягнув середній заробіток. Правильність нарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідач не оскаржує, своїх контррозрахунків не надає, а відтак в апеляційному порядку дане питання не перевіряється.
Згідно зі ст. 104 ЦК України,  юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Юридична особа-правонаступник, до якої внаслідок приєднання перейшли майно, права та обов`язки припиненої юридичної особи, несе відповідальність за її зобов`язаннями в повному обсязі(ст. 107 ЦК України).
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ДП УЗФО ЧАЕС припинило свою діяльність як юридична особа 13.01.2020, номер запису: 13601120013001075, правонаступником визначено ДСП ЧАЕС, код ЄДРПОУ 14310862.
Згідно з п 3.12 Статуту ДСП ЧАЕС підприємство є правонаступником майна, прав і обов`язків ДП УЗФО ЧАЕС.
Колегія суддів не може погодитись з доводами апеляційної скарги про те, що                 ДСП ЧАЕС стало правонаступником ДП УЗФО ЧАЕС лише з 13.01.2020, оскільки                   ДСП ЧАЕС, як правонаступник, прийняло на себе основні функції підприємства                          ДП УЗФО ЧАЕС, ще до внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення                          ДП УЗФО ЧАЕС відповідно до наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження від 14.03.2019 № 42-19 «Про припинення державного підприємства «Управління забезпечення функціонування об`єктів Чорнобильської АЕС», в редакції наказів від 20.03.2019  № 50-19, від 26.03.2019 № 61-19, від 16.04.2019 № 76-19, яким припинено ДП УЗФО ЧАЕС в результаті реорганізації шляхом його приєднання до                   ДСП ЧАЕС.
Крім того, у наказі голови  Комісії з реорганізації ДП УЗФО ЧАЕС «Про заходи в зв`язку з припиненням ДП УЗФО ЧАЕС та приєднанням до ДСП ЧАЕС» № 116                          від   27.06.2019 вказано про те, що персоналу, який підлягає звільненню з ДП УЗФО ЧАЕС внаслідок скорочення необхідно забезпечити вручення персонально кожному працівнику повідомлення про скорочення та ознайомити під підпис з інформацією про наявні на                ДСП ЧАЕС вакансії для можливого працевлаштування; працівникам, які підлягають скороченню, у разі надання згоди працювати на будь-якій із запропонованих вакансій, подавати відповідні заяви про прийняття на роботу на ДСП ЧАЕС до спливу 2-місячного терміну.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач повинна була скористатися правом самостійного працевлаштування, не ґрунтуються на положеннях закону, оскільки обов`язок працевлаштування працівника, який підлягає скороченню, покладено на роботодавця відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.
Оскільки позивач була незаконно звільнена, то суд правильно поновив її на тій же посаді. У  випадку реорганізації підприємства, можливість поновлення працівника на посаді продовжує існувати, і у такому випадку працівник має бути поновлений на підприємстві-правонаступнику, яке крім отримання в порядку правонаступництва майнових прав реорганізованого підприємства отримало його обов`язки щодо працевлаштування його працівників (ч. 1 ст. 104 ЦК України), та рішення про поновлення працівника на роботі має бути виконано правонаступником. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не можна визнати обґрунтованими.
Оскільки при звільненні позивачки порушено ст. 49-2 КЗпП України, що вже є підставою для задоволення позову про поновлення на роботі, колегія суддів не вважає за необхідне проводи аналіз доводів апеляційної скарги в частині ненадання згоди на звільнення позивачки профспілковим органом.
Випадки, коли порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення викладено у ч. 3 ст. 376 ЦПК України. На такі порушення апелянт не посилається.
Доводи ж апеляційної скарги про інші процесуальні порушення не можна брати до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Судом справу вирішено правильно. Суд не приймав рішення по вимогам, які не заявлені позивачкою, а тому доводи апеляційної скарги про те, що суд вийшов за межі позовних вимог безпідставні.
Згідно з ч. 1 ст. 233 КЗпП України  працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.  
Позивач звільнена з роботи з 30.09.2019 та трудова книжка їй вручена також в цей день.
Суд правильно виходив з того, що початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про поновлення на роботі розпочався з дня вручення трудової книжки, а не з дня ознайомлення з наказом про звільнення, який було видано 18.09.2019 та з яким ознайомлено позивачку 23.09.2019.
Доводи апеляційної скарги про те, що строк звернення з вимогою про поновлення на роботі слід рахувати з часу ознайомлення позивачки з наказом про звільнення не грунтуються на нормах права.
Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Позивач оспорює незаконність звільнення, яке відбулося з 30.09.2019, відтак право на судовий захист порушеного права настає з часу його порушення, а не з часу повідомлення про те, що таке право буде порушено в майбутньому. Відповідач у період з часу ознайомлення позивачки з наказом про звільнення та до часу самого звільнення міг скасувати наказ або запропонувати інші вакантні посади, що виключило б порушення прав позивачки, незважаючи на прийняття наказу про звільнення 18.09.2019.
За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильська АЕС» залишити без задоволення.
Рішення Славутицького міського суду Київської області від 20 лютого 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.
 
Постанова складена 06.08.2020.

 
Головуючий                                                                                     Л. Д. Махлай 

Судді                                                                                                 В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик