ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року	Львів	Справа № 140/3560/19 пров. № А/857/5990/20	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                         Мікули О. І.,
суддів-                                                               Качмара В. Я., Курильця А. Р., 
з участю секретаря судового засідання -       Ратушної М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року у справі №140/3560/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПАККО Холдинг» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,-

суддя в 1-й інстанції – Ксензюк А. Я.,
час ухвалення рішення – 03.04.2020 року,
місце ухвалення рішення - м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначена,

                                                         в с т а н о в и в:

Позивач – ТОВ «ПАККО Холдинг» звернулося в суд з позовом до відповідача - Офісу великих платників податків ДПС, в якому просило визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07 жовтня 2019 року №Ю-672-48 на суму 157 395 грн 13 коп.; зобов`язати відповідача зарахувати кошти у сумі 157395 грн 13 коп., які сплачено в рахунок сплати єдиного внеску протягом періоду з травня по вересень 2019 року та відобразити таке зарахування в інтегрованій картці платника податків ТОВ «ПАККО Холдинг».
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано вимогу Офісу великих платників податків ДПС про сплату боргу (недоїмки) від 07 жовтня 2019 року  №Ю-672-48 на суму 157395 грн 13 коп. Зобов`язано Офіс великих платників податків ДПС зарахувати кошти в сумі 26350 грн 05 коп., сплачені ТОВ «ПАККО Холдинг» в рахунок сплати єдиного внеску за період з 17 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року, та відобразити таке зарахування в інтегрованій картці платника податків ТОВ «ПАККО Холдинг». У задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що суд першої інстанції не врахував, що відповідно до ч.7 ст.9  Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Відповідно до п.4.2.3 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року №455, днем сплати єдиного внеску вважається у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органів доходів і зборів - день списання банком або органами Державної казначейської служби України суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органів доходів і зборів. Позивач не заперечує суму нарахованого йому єдиного внеску у розмірі 157395,13 грн, яка зазначена у податковій вимозі, а лише зазначає, що оплату по єдиному внеску ним здійснено за рахунок готівкових коштів у зв`язку із накладеним арештом на розрахункові рахунки платника податків. Разом з тим, у зв`язку із накладеним арештом підприємство не мало можливості зняти готівкові кошти з поточних рахунків для оплати єдиного внеску, а тому такі кошти могли бути отримані лише від третіх осіб. На підставі вказаного, сплачені позивачем готівкові кошти перенесено з інтегрованої картки платника податків ТОВ «ПАККО Холдинг» на інтегровану картку платника податків «Нез`ясовані платежі». З огляду на вказане, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07 жовтня 2019 року №Ю-672-48 на суму 157395 грн 13 коп. відповідає вимогам чинного законодавства та не може бути скасована. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що сама обставина, що відповідні перерахування власних коштів платника єдиного внеску відбулись не з його власного рахунку, в умовах неможливості використання власних рахунків платника, не свідчить про порушення платником вимог. Оскільки позивачем виконано зобов`язання зі сплати єдиного соціального внеску шляхом здійснення сплати такого внеску за рахунок готівкових коштів, тому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07 жовтня 2019 року №Ю-672-48 на суму 157 395 грн 13 коп. не може вважатися правомірною. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Справа розглядалася судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження.
Представник відповідача (апелянта) – Сахман П. В. в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у позові відмовити.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином, а тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у відсутності представника позивача за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 07 жовтня 2019 року Офісом великих платників податків ДФС сформовано та направлено ТОВ «ПАККО Холдинг» вимогу №Ю-672-48 про сплату боргу (недоїмки) станом на 30 вересня 2019 у сумі 157395,13 грн відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та даних інформаційної системи органу доходів і зборів (а.с.7). 
Вказаною вимогою позивача зобов`язано сплатити вказану суму недоїмки на р/р №UA888999980000037198201022810 (одержувач - Офіс великих платників податків ДПС; код одержувача - 43141471; банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); МФО - 899998) протягом 10 календарних днів з дня одержання цієї вимоги.
Не погодившись з вимогою податкового органу  від 07 жовтня 2019 року №Ю-672-48 на суму 157 395 грн 13 коп., позивач оскаржив її в адміністративному порядку до ДФС України (а.с.38-39). 
Рішенням ДФС України від 21 листопада 2019 року №10300/6/99-00-08-06-01 оскаржувану вимогу залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення (а.с.40-41).
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем виконано зобов`язання зі сплати єдиного внеску шляхом здійснення сплати такого внеску за рахунок готівкових коштів, і така сплата єдиного внеску у розмірі 134540 грн за період з 17 травня 2019 року по 16 серпня 2019 року встановлена рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №140/3298/19, яке набрало законної сили, а щодо єдиного внеску, сплаченого за період з 17 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 28510 грн – підтверджується відповідними квитанціями, що долучені до матеріалів справи, тому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07 жовтня 2019 року №Ю-672-48 на суму 157 395 грн 13 коп. є протиправною та підлягає скасуванню. Оскільки рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №140/3298/19 вже зобов`язано Офіс великих платників податків ДПС зарахувати кошти в сумі 131045,08 грн, сплачені ТОВ «ПАККО Холдинг» в рахунок сплати єдиного внеску за період з 17 травня 2019 року по 16 серпня 2019 року, та відобразити таке зарахування в інтегрованій картці платника податків, тому суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача зарахувати кошти лише в сумі 26350 грн 05 коп. (157395,13 грн - 131045,08 грн), сплачені в рахунок оплати єдиного внеску за період з 17 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року, та відображення такого зарахування в інтегрованій картці платника податків ТОВ «ПАККО Холдинг».
Такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильними, законними та обґрунтованими, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до положень ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є, зокрема: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Враховуючи наведені вище положення, ТОВ «ПАККО Холдинг» є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно з п.1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Базою нарахування єдиного внеску є суми нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (абз.1 п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).
Відповідно до ч.7 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку. Платники, зазначені в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, які не мають банківського рахунку, сплачують внесок шляхом готівкових розрахунків через банки чи відділення зв`язку.
Згідно з ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Ч.5 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачає, що сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування, крім єдиного внеску, який сплачується в іноземній валюті розташованими за межами України підприємствами, установами, організаціями (у тому числі міжнародними) за працюючих у них громадян України та громадянами України, які працюють або постійно проживають за межами України, відповідно до договорів про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального.
Згідно з п.1, 2 ч.10 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» днем сплати єдиного внеску вважається: 1) у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів; 2) у разі сплати єдиного внеску готівкою - день прийняття до виконання банком або іншою установою - членом платіжної системи документа на переказ готівки разом із сумою коштів у готівковій формі.
Ч.12 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачає, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.
Таким чином, вищевказані норми законодавства визначають порядок виконання платником обов`язку щодо своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, зокрема, щодо сплати єдиного внеску шляхом перерахування платником (юридичною особою) безготівкових коштів з його банківського рахунку. Разом з тим, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»  не визначено порядку дій платника єдиного внеску у разі арешту коштів на рахунку такого платника.
З матеріалів справи вбачається, що в інтегрованій картці ТОВ «ПАККО Холдинг» зазначено борг позивача зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 31 серпня 2019 року, який становив 131045 грн 08 коп., станом на 30 вересня 2019 року – 157395 грн 13 коп.  (а.с.72).
Крім того, матеріалами справи стверджується, що 10 вересня 2019 року Офісом великих платників податків ДФС (правонаступником якого є відповідач) сформовано та направлено ТОВ «ПАККО Холдинг» вимогу № Ю-672-48 про сплату боргу (недоїмки) станом на 31 серпня 2019 року у сумі 131045 грн 08 коп., яка була оскаржена позивачем у судовому порядку.
З матеріалів справи також вбачається, що 07 жовтня 2019 року Офісом великих платників податків ДПС сформовано ТОВ «ПАККО Холдинг» вимогу №Ю-672-48 про сплату боргу (недоїмки) станом на 30 вересня у сумі 157395 грн 13 коп. При цьому, вимога від 07 жовтня 2019 року №Ю-672-48 включає в себе заборгованість по вимозі від 10 вересня 2019 року № Ю-672-48.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №140/3298/19, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано вимогу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про сплату боргу (недоїмки) від 10 вересня 2019 року №Ю-672-48 в розмірі 131045,08 грн; зобов`язано Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби зарахувати кошти в сумі 131045,08 грн, сплачені ТОВ «ПАККО Холдинг» в рахунок сплати єдиного внеску за період з 17 травня 2019 року по 16 серпня 2019 року, та відобразити таке зарахування в інтегрованій картці платника податків ТОВ «ПАККО Холдинг» (а.с.83-85).
Згідно з ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Ч.4 ст.78 КАС України передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Оскільки рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №140/3298/19, яке набрало законної сили, встановлено виконання ТОВ «ПАККО Холдинг» протягом періоду з 17 травня 2019 року по 16 серпня 2019 року обов`язку сплати єдиного внеску на загальну суму 134540 грн 00 коп. та, відповідно, протиправність вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 10 вересня 2019 року №Ю-672-48, тому, враховуючи положення ч.4 ст.78 КАС України, вказані обставини при розгляді цієї справи не доказується.
Також судом першої інстанції встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Пирогою С. С. ВП № 58995371 від 25 квітня 2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 , АТ «Ощадбанк» м.Київ, що належать ТОВ «ПАККО Холдинг» (а.с.44); постановою приватного виконавця виконавчого округу Волинської області Таранком Д. В. ВП №59251862 від 31 травня 2019 року накладено арешт на гроші кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ТОВ «ПАККО Холдинг» (а.с.45).
У зв`язку з неможливістю використання ТОВ «ПАККО Холдинг»  власних рахунків, позивач вирішив здійснювати сплату єдиного внеску готівкою з метою своєчасного виконання свого обов`язку зі сплати такого внеску.
Матеріалами справи стверджується, що у період з 17 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року позивач сплатив єдиний внесок готівкою на загальну суму 28510 грн 00 коп, що підтверджується квитанціями від 09 вересня 2019 року №71 на суму 800 грн 00 коп., від 12 вересня 2019 року №104 на суму 9900 грн 00 коп., від 13 вересня 2019 року №114 на суму 9900 грн 00 коп., від 16 вересня 2019 року №119 на суму 2700 грн 00 коп., від 17 вересня 2019 року №126 на суму 520 грн 00 коп., від 23 вересня 2019 року № 208 на суму 2350 грн 00 коп., від 30 вересня 2019 року № 168 на суму 2340 грн 00 коп. (а.с. 31-37).
Вказані кошти були перераховані позивачем на р/р 37196201002810 (одержувач - Офіс великих платників; код одержувача - 39440996; банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.подат.); МФО - 899998) із зазначенням в призначенні платежу, що кошти спрямовуються ТОВ «ПАККО Холдинг» (код ЄДРПОУ – 34928470) на сплату ЄСВ (22%) за відповідний період через директора ОСОБА_1 .
Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем вжито належних заходів, спрямованих на виконання покладеного на нього Законом «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обов`язку щодо сплати єдиного внеску.
При цьому, 21 червня 2019 року ТОВ «ПАККО Холдинг» зверталося до відповідача із заявою про зарахування сплачених коштів з єдиного соціального внеску (а.с.73).
10 липня 2019 року позивач листом за вих.№221 звертався до Офісу великих платників податків ДФС про надання інформації щодо підстав зняття з картки товариства коштів, враховуючи те, що відповідні суми вже було сплачено шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органу доходів і зборів (а.с.74).
Листом від 23 липня 2019 року №362/10/28-48-12 Офісу великих платників податків ДФС  повідомив, що враховуючи вимоги Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», з метою усунення невідповідності між даними органу ДФС та даними територіального органу Державної казначейської служби України стосовно сплати єдиного соціального внеску, 05 липня 2019 року здійснено перенесення коштів з інтегрованої картки платника податків ТОВ «ПАККО Холдинг» на інтегровану картку платника податків «Нез`ясовані платежі» в сумі 68090,00 грн. (а.с.75)
Також, як вбачається з матеріалів справи, позивач листом від 18 липня 2019 року вих. №231 звертався до відповідача щодо роз`яснення порядку сплати єдиного внеску платником, банківські рахунки якого є арештованими. У вказаному листі ТОВ «ПАККО Холдинг» зазначило, що не має змоги використовувати свої банківські рахунки у зв`язку із їх арештом, що в свою чергу, унеможливлює сплату єдиного внеску з банківського рахунку товариства, як це передбачає п.7 ч.3 ст.9 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (а.с.76).
У відповідь на вказане звернення Офіс великих платників податків ДФС надіслав позивачу лист від 22 вересня 2019 року №40989/10/28-1048-12, в якому не було роз`яснень щодо запитуваної ТОВ «ПАККО Холдинг» інформації, не було запропоновано варіанту щодо порядку сплати єдиного внеску товариством у зв`язку із арештом його рахунків, а лише викладено положення п.7 ч.3 ст.9 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (а.с.77).
Також у вказаному листі Офіс великих платників податків ДФС зазначив, що згідно з ч.9 ст.25 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передача платником своїх обов`язків зі сплати єдиного внеску третім особам заборонена. 
Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в матеріалах справи немає і відповідачем не подано доказів того, що  ТОВ «ПАККО Холдинг» передавало третім особам свій обов`язок зі сплати єдиного внеску, оскільки самостійне здійснення позивачем сплати шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів та зборів підтверджується відповідними квитанціями про перерахунок єдиного внеску.
Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до п.2 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування,  затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 №449 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953 (далі – Інструкція №449), у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.
Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.
Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Згідно з п.4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.
Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику. При надсиланні вимоги платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення корінець вимоги залишається в органі доходів і зборів. При врученні вимоги платнику під підпис така вимога залишається у платника, а корінець вимоги, на якому платник проставляє свій підпис,- в органі доходів і зборів.
П.5 розділу VI Інструкції №449 передбачає, що протягом 10 календарних днів із дня одержання вимоги про сплату боргу (недоїмки) платник зобов`язаний сплатити зазначені у пункті 1 вимоги суми недоїмки, штрафів та пені.
У разі незгоди з розрахунком органу доходів і зборів суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, різниця суми боргу, зазначеного у вимогах від 07 жовтня 2019 року №Ю-672-48 та від 10 вересня 2019 року № Ю-672-48, яка скасована у судовому порядку, становить 26350 грн 05 коп. 
Оскільки в період з 17 серпня  2019 року по 30 вересня 2019 року  позивачем сплачено єдиний внесок на загальну суму 28510 грн 00 коп., що підтверджується відповідними квитанціями, які долучені позивачем до матеріалів справи, тому обов`язок позивача зі сплати єдиного внеску за вказаний період виконано повністю та своєчасно.
Враховуючи фактичні обставини справи, а також правові норми у спірних правовідносинах, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що вимога  відповідача про сплату боргу (недоїмки) від 07 жовтня 2019 року №Ю-672-48 не може вважатися правомірною, а тому підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача  зарахувати кошти у сумі 157395 грн 13 коп., які сплачено в рахунок сплати єдиного внеску протягом періоду з травня по вересень 2019 року та відобразити таке зарахування на інтегрованій картці платника податків ТОВ «ПАККО Холдинг», то колегія суддів зазначає таке.
Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який затверджений  наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року №422,  передбачає, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.
З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.
ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.
Тобто, картка облікового рахунку - це документ, який знаходиться в оперативному стані і відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету. Не зазначення в ІКП суми ЄСВ, яка вже фактично сплачена, однак обліковується як заборгованість, порушує права позивача, оскільки відображає суму не існуючого боргу.
Беручи до уваги наведене вище можна дійти висновку, що у платників податків наявний такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання податкового органу, в якому платник податків перебуває на податковому обліку, внести зміни до картки особового рахунку платника податків.
Таким чином, враховуючи те, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №140/3298/19 вже було зобов`язано Офіс великих платників податків ДФС зарахувати кошти в сумі 131045,08 грн, сплачені ТОВ «ПАККО Холдинг» в рахунок сплати єдиного внеску за період з 17 травня 2019 року по 16 серпня 2019 року, та зобов`язано відобразити таке зарахування в інтегрованій картці платника податків ТОВ «ПАККО Холдинг», тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання відповідача зарахувати кошти лише в сумі 26350 грн 05 коп., сплачені в рахунок сплати єдиного внеску за період з 17 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року, та відобразити таке зарахування в інтегрованій картці платника податків ТОВ «ПАККО Холдинг».
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем виконано зобов`язання зі сплати єдиного внеску шляхом здійснення сплати такого внеску за рахунок готівкових коштів, і така сплата єдиного внеску у розмірі 134540 грн за період з 17 травня 2019 року по 16 серпня 2019 року встановлена рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №140/3298/19, яке набрало законної сили, а щодо єдиного внеску, сплаченого за період з 17 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 28510 грн – підтверджується відповідними квитанціями, що долучені до матеріалів справи, тому вимога про сплату боргу (недоїмки) від 07 жовтня 2019 року №Ю-672-48 на суму 157 395 грн 13 коп. є протиправною та підлягає скасуванню. Разом з тим, оскільки рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі №140/3298/19 вже зобов`язано Офіс великих платників податків ДПС зарахувати кошти в сумі 131045,08 грн, сплачені ТОВ «ПАККО Холдинг» в рахунок сплати єдиного внеску за період з 17 травня 2019 року по 16 серпня 2019 року, та відобразити таке зарахування в інтегрованій картці платника податків, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зобов`язання відповідача зарахувати кошти лише в сумі 26350 грн 05 коп. (157395,13 грн - 131045,08 грн), сплачені в рахунок оплати єдиного внеску за період з 17 серпня 2019 року по 30 вересня 2019 року, та відобразити таке зарахування в інтегрованій картці платника податків ТОВ «ПАККО Холдинг».
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги відповідача не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтриМК України кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позову, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки апеляційний суд залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                      п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року у справі №140/3560/19 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
Судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 11 вересня 2020 року.