ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1086/20 Справа № 212/3984/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Борис О. Н. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 вересня 2020 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
        ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
       визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В: 

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 (один ) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок на користь держави.
       Судом першої інстанції встановлено, 01.06.2020 року о 00 год. 09 хв., в м. Кривий Ріг у Покровському районі по вул. Десантна, біля буд. 14 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед «Верховина», без д.н.з., з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, які не реагують на світло, сповільненість мови та ходи, неприродня блідість обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

       Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та постановити нову,я кою закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
       Суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, без його повідомлення.
       Вказує, що категорично не згодний з постановою суду першої інстанції, вважає, що висновки постанови не відповідають обставинам справи. 
       Зазначає, що з 2008 року проживає та займається духовною практикою в якості монаха — послушника в храмі Релігійної Громади свідомості Крішни, який розташований в м. Дніпро, вул. Ярмарковий узвіз, 39.
       За правилами монахам забороняється вживати алкогольні напої, тютюнову продукцію, наркотичні засоби. Зазначає, що він суворо дотримується правил храму. 
       Зазначає, що працівники поліції не відстороняли його від керування автомобіля, що свідчить про невідповідність дій працівника поліції Інструкції. 
       Будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи ОСОБА_1 в судове засідання 15 вересня 2020 року не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Надав на адресу суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи. 
       Враховуючи те, що ОСОБА_1 був завчасно повідомлений про дату та час судового засідання, мав змогу ознайомитись з матеріалами справи напередодні судового засідання, але не скористався своїм правом, апеляційний суд розцінює поведінку ОСОБА_1 , як спробу затягування розгляду справи, з метою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
       За таких підстав, з метою своєчасного та належного розгляду справи у розумні строки, у відповідності до ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе розглянути подану апеляційну скаргу без участі ОСОБА_1 . 
       Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
       Апеляційний суд вважає поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження постанови та приходить до висновку, що його слід поновити.
       Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
       Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений повноважною особою згідно вимог КУпАП; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану наркотичного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікрських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортом працівника патрульної поліції. Водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків.
       Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.
       Сукупність вищевказаних доказів та пояснення свідків, засвідчують відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, що є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилося у відмові особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
       Доводи ОСОБА_1 про порушення судом вимог ст. 268 КУпАП та не повідомлення його про час та місце розгляду справи, не заслуговують на уваги як такі, що спростовуються матеріалами справи. 
       Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 415739 від 01.06.2020 року, ОСОБА_1 було оголошено про час та місце розгляду справи в Жовтневому районному суді м. Кривого Рогу на 10 годину 17 червня 2020 року (а.с. 1).
       Судом першої інстанції справа була розглянута 17 червня 2020 року, ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв, заперечень не надав, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.
       Так у відповідності до ч. 2 ст. 268 КУпАП, дана категорія справ до вичерпного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, а тому суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, розглянув адміністративну справу.
       В даному ж випадку, ОСОБА_1 було забезпечено право на апеляційний перегляд справи, що є одним з основних засад судочинства, встановлених статтею 129 Конституції України, та оскарживши постанову по справі про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі виклав свої письмові пояснення, щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Твердження апеляційної скарги про те, що всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів відомості зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вказане не спростовує факту відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що є самостійною підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, дослідженого у суді апеляційної інстанції підтверджено, що ОСОБА_1 відсторонили від керування мопедом, працівники поліції роз`яснили останньому наслідки керування транспортним засобом після відсторонення. 
       Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом не встановлено істотного порушення вимог ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 грудня 2008 року №1103 та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року, які б порушили права ОСОБА_1 та були б наслідком закриття провадження у справі. 
       Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.
       Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
       Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В 
       Клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року — задовольнити.
       Поновити  ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року.
       Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року    — залишити без задоволення.
       Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського         
апеляційного суду                                                         О.Ю. Іванченко