Постанова
Іменем України
 
05 серпня 2020 року 
м. Київ
 
справа № 359/2045/18
провадження № 61-13944св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Сімоненко В. М.,
суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І.В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Бориспільський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Державного підприємства «Сетам»,
треті особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Державного підприємства «Сетам» на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року у складі судді: Журавського В. В. та постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Поліщук Н. В., Шахової О. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, ДП «Сетам», треті особи: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме: земельної ділянки, площею 0,12 га, кадастровий номер 3220882600:03:004:0008, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, адміністративні межі Гнідинської сільської ради, лот № 263576, які відбулись 02 березня 2018 року, стягнення солідарно з Бориспільського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області та ДП «Сетам» на користь позивача суму сплаченого гарантійного внеску у розмірі 16 932 грн за прийняття участі у електронних торгах з реалізації земельної ділянки, площею 0,12 га, кадастровий номер 3220882600:03:004:0008, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, адміністративні межі Гнідинської сільської ради, лот № 263576, які відбулись 02 березня 2018 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що електроні торги з реалізації вищевказаної земельної ділянки відбулись у межах виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» боргу, а спірна земельна ділянка є предметом іпотеки за договором, укладеним між вказаними особами.
Замовником проведення даних електронних торгів виступив Бориспільський МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, а їх організатором - ДП «Сетам».
За результатами проведення даних торгів позивача оголошено переможцем, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 319520 по лоту № 263576.
Торги з реалізації спірної земельної ділянки відбулись у п`ятницю 02 березня 2018 року, а тому в понеділок 05 березня 2018 року організатор торгів мав розмістити в особистому кабінеті позивача протокол електронних торгів. 05 березня 2018 року останній ознайомився з протоколом електронних торгів, підписав його та надіслав на адресу ДП «Сетам».
13 березня 2018 року позивач виявив, що доступ до земельної ділянки відсутній, оскільки вона огороджена парканом, на ній знаходяться об`єкти нерухомості, а саме: альтанка, літня кухня, викопано котлован під басейн, про що у заявці на реалізацію цієї земельної ділянки нічого зазначено не було.
Придбана ОСОБА_1 земельна ділянка межує із земельною ділянкою з кадастровим номером 3220882600:05:005:0001, що належить ОСОБА_2 , на якій збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Ці дві ділянки становлять єдиний об`єкт нерухомості, що огороджений єдиним парканом висотою близько 4 м., та який одночасно є садибою, де мешкає ОСОБА_2 зі своєю сім`єю.
Викладені обставини свідчать, що постанова про опис та арешт майна боржника 51614881 від 15 травня 2017 року, відомості про яку зазначені на сайті ДП «Сетам», здійснена з грубими помилками та з невідповідністю місця розташування земельної ділянки, що була продана на торгах. Державним виконавцем здійснено опис зовсім іншої земельної ділянки, яка за своїми характеристиками відрізняється від придбаної. Отже, ДП «Сетам» реалізував земельну ділянку з зовсім іншими фізичними характеристиками та з об`єктами нерухомості, збудованими на ній, про які мова у заявці на реалізацію арештованого майна взагалі не йде. Зіставивши фотоматеріали з сайту ДП «Сетам» та реальною обстановкою на місцевості виявилось, що вони абсолютно не відповідають дійсності.
Отже, з вини державного виконавця, поза волею позивача, було продано об`єкт нерухомості, який він купувати не бажав. Відповідно й немає підстав сплачувати різницю між вартістю об`єкта нерухомості, який продано за 494 414,40 грн. та внесеним гарантійним внеском у сумі 16 932,00 грн. 
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду, позов задоволено, визнано недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме земельної ділянки, площею 0,12 га, кадастровий номер 3220882600:03:004:0008, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, адміністративні межі Гнідинської сільської ради, лот № 263576, які відбулись 02 березня 2018 року, стягнуто з ДП «Сетам» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого гарантійного внеску у розмірі 16 932 грн за прийняття участі у електронних торгах з реалізації земельної ділянки, площею 0,12 га, кадастровий номер 3220882600:03:004:0008, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, адміністративні межі Гнідинської сільської ради, лот № 263576, які відбулись 02 березня 2018 року, стягнуто з ДП «Сетам» та Бориспільського МВДВС ГТУЮ у Київській області на користь позивача судовий збір у розмірі по 704,80 грн з кожного.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент вчинення правочину у позивача не було вільного волевиявлення щодо придбання земельної ділянки до якої відсутній вільний доступ, оскільки вона огороджена парканом та на ній збудовані об`єкти нерухомого майна.
Порушення відповідачами порядку проведення прилюдних торгів потягло за собою оприлюднення на сайті електронних торгів недостовірної та неповної інформації про об`єкт нерухомості, а відтак і порушення прав та інтересів позивача, що позбавило його можливості отримати у власність саме той об`єкт нерухомого майна, на який він обґрунтовано розраховував.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У липні 2019 року ДП «Сетам», в інтересах якого діє адвокат Деяк Я. М. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій, у якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 липня 2019 року вказану справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В.
Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано цивільну справу з Бориспільського міськрайонного суду Київської області.
26 червня 2020 року до суду касаційної інстанції надійшло клопотання ДП «Сетам» про зупинення виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року.
15 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшла витребовувана справа.
Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2020 року справу призначено до судового розгляду.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
В обґрунтування касаційної скарги представник ДП «Сетам» зазначав, що перевірка заявки на реалізацію арештованого майна на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи ВДВС (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, організатор через особистий кабінет ВДВС (приватного виконавця) повідомляє начальника ВДВС (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів. Організатор повертає заявку на реалізацію майна приватному виконавцю у разі зупинення або припинення діяльності приватного виконавця відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Отже, саме ДВС несе відповідальність за повноту та достовірність інформації, що розміщена в системі, оскільки організатор торгів вносить тільки ту інформацію про лот, яка зазначена в заявці органу ДВС.
Організатор не наділений чинним законодавством обов`язком самостійно на підставі акту приймання-передачі заповнювати, змінювати або доповнювати інформаційне повідомлення, а зобов`язаний перевірити лише повноту заповнення заявки на підставі якої формується інформаційне повідомлення. Крім того, в інформаційному повідомленні зазначено порядок ознайомлення з майном, зберігач та контакти зберігача. Однак, позивач не скористався можливістю ознайомитись з майном перед участю в торгах.
Для визнання електронних торгів недійсними, які є правочином, в розумінні статей 203, 215 ЦК України, необхідно встановити порушення саме норм Тимчасового порядку. Натомість, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.
Відзиву на касаційну скаргу не надходило.
Фактичні обставини справи, встановлені судами 
Судом встановлено, що згідно протоколу проведення електронних торгів № 319520, 02 березня 2018 року відбулись електронні торги з реалізації предмета іпотеки, а саме земельної ділянки, площею 0,1200 га, кадастровий номер 3220882600:03:004:0008, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, адміністративні межі Гнідинської сільської ради з реєстраційним номером лота 263576.
Переможцем вищевказаних торгів визнано ОСОБА_1 , як такого, що запропонував найвищу цінову пропозицію (а.с. 7 - 9).
При цьому сума сплаченого гарантійного внеску становила 16 932 грн., а вартість проданого об`єкту - 494 414 грн. 40 коп., у зв`язку з чим позивач мав сплатити до 19 березня 2018 року на рахунок Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області грошові кошти у розмірі 469 693 грн. 68 коп. як різницю між вартістю об`єкта нерухомості та сплаченим гарантійним внеском.
У подальшому відповідачу стало відомо, що відсутній доступ до земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером 3220882600:03:004:0008, яка знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, адміністративні межі Гнідинської сільської ради, оскільки вона огороджена парканом, на ній знаходяться збудовані об`єкти нерухомості, а саме альтанка, літня кухня, котлован під басейн. Вказані обставини підтверджуються фотокартками, що містяться в матеріалах справи (а.с. 14-18).
Крім цього, з`ясувалось, що придбана позивачем земельна ділянка, яка належала ОСОБА_2 , межує із земельною ділянкою з кадастровим номером 3220882600:05:005:0001, яка також належить останній та на ній збудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Ці дві земельні ділянки становлять собою єдиний об`єкт нерухомості, який огороджений парканом.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій не відповідають вказаним вимогам закону.
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до частин першої-другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.
Електронні торги - продаж майна на прилюдних торгах за принципом аукціону або на комісійних умовах засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.
З цього можна зробити висновок, що до електронних торгів застосовується положення законодавства щодо прилюдних торгів.
Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.
Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України).
Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.
Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.
Пунктом чотири розділу III Порядку реалізації арештованого майна (далі - Порядок) визначено, що організатор проводить електронні торги (торги за фіксованою ціною), у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком.
Згідно з пунктом 1 розділу VIII Порядку, після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом.
Система у день проведення електронних торгів або не пізніше наступного робочого дня розміщує аналогічний протокол електронних торгів за лотом з повною інформацією про переможця електронних торгів в особистому кабінеті переможця.
Відповідно до пункту 1 розділу X Порядку, на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно.
Згідно з пунктом 4 розділу X Порядку, після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги.
Відповідно до пункту 8 розділу X Порядку, акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.
У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги.
Таким, чином суд касаційної інстанції дійшов висновку, що згідно з пункту 8 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством, а отже, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на торгах, складання за результатами їх проведення акта проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на торгах, тобто є правочином.
Враховуючи факт нездійснення позивачем повного розрахунку за придбане майно у строк, передбачений розділом Х Порядку, та відсутність акту про проведення прилюдних торгів, колегія суддів приходить до висновку, що договірні відносини купівлі-продажу майна на цих торгах не були оформлені, а отже такий правочин є неукладеним.
Суди помилково вважали, що між сторонами укладено правочин і його необхідно визнати недійсним з підстав зазначених в позові. У той же час сторони не досягли остаточної мети щодо укладення правочину, а відповідно і не було правових підстав визнавати його недісним.
Також слід зазначити, що згідно п. 2 розділу X Порядку гарантійний внесок переможця електронних торгів зараховується до ціни продажу в рахунок сплати винагороди організатору, іншим учасникам внесена сума гарантійного внеску повертається протягом трьох робочих днів після отримання від виконавця повідомлення про повний розрахунок переможця електронних торгів за придбане майно.
Проте, позивачем у передбачені строки не було внесено належної суми за придбане майно.
Пунктом 1 розділу X Порядку визначено, що тільки у разі зупинення вчинення виконавчих дій після завершення електронних торгів переможець має право відмовитись від сплати за придбане на електронних торгах майно. У такому випадку йому повертається гарантійний внесок. Інші учасники зупинених електронних торгів мають право на повернення гарантійного внеску за умови звернення до організатора із письмовою заявою.
Однак, зупинення виконавчого провадження в ході проведення торгів по даному лоту не було.
Постанова про зупинення вчинення виконавчих дій Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області була винесена 19 квітня 2018 року, в той час, коли строк на розрахунок за придбане майно був встановлений до 19 березня 2018 року. Тобто постанова про зупинення вчинення виконавчих дій була винесена через місяць після спливу строку на розрахунок.
Отже, в такому випадку, повернення гарантійного внеску не передбачено Порядком.
З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, що відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України є підставою для скасування ухвалених судових рішень.
Зважаючи на те, що в справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, тому оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню із прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову.
У зв`язку із тим, що касаційна скарга підлягає задоволенню, то із позивача на користь ДП «СЕТАМ» необхідно стягнути судовий збір у розмірі 7 048,00 грн сплачений за подання касаційної скарги.
Щодо заявлених клопотань
26 червня 2020 року до суду касаційної інстанції надійшло клопотання ДП «Сетам» про зупинення виконання рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року на час розгляду справи в суді касаційної інстанції.
Клопотання мотивовано тим, що 04 липня 2019 року ОСОБА_1 отримав виконавчий лист Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2019 року у справі з метою відкриття виконавчого провадження зі стягнення з державного підприємства «СЕТАМ» 16 932 грн. на підставі зазначеного вище виконавчого листа.
У випадку скасування рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року, для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, зокрема подавати позов про стягнення суми гарантійного внеску організатора з переможця електронних торгів, сплати судового збору за подання такого позову, витрати на надання правничої (адвокатської) допомоги, сплати авансового внеску за відкриття виконавчого провадження, тощо, що є беззаперечною підставою для задоволенняклопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень.
Проте, у разі задоволення касаційної скарги державного підприємства «СЕТАМ»здійснити поворот виконання рішення Касаційного цивільного суду буде практично неможливо.
Колегія суддів вивчивши заявлене клопотання, перевіривши аргументи, наведені в клопотанні, дійшла висновку, що воно задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Заява (клопотання) про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має містити обґрунтування необхідності зупинення виконання рішення або зупинення його дії, такими мотивами, зокрема, може бути відкриття виконавчого провадження щодо примусового виконання судового рішення, неможливість повороту виконання рішення у разі його скасування тощо.
Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. Зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду може бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Оскільки заявником не наведено обґрунтованих підстав зупинення виконання судового рішення, не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності відкритого виконавчого провадження щодо виконання оскаржуваних судових рішень, підстави для зупинення виконання судових рішень відсутні.
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
У зв`язку із задоволенням касаційної скарги, скасуванням рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року і ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати, які понесені ДП «Сетам» при поданні апеляційної скарги у розмірі 5 286 грн. та касаційної скарги у розмірі 7 048,00 грн. слід стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «Сетам».
Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державного підприємства «СЕТАМ» задовольнити.
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 червня 2019 року- скасувати.
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, Державного підприємства «Сетам», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів та стягнення коштів - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства «СЕТАМ»(місцезнаходження: м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6, ЄДРПОУ 39958500) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 5 286 (п`ять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень та за подання касаційної скарги у розмірі 7 048 (сім тисяч сорок вісім) гривень.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                    В. М. Сімоненко
 
Судді                                                                                                А. А. Калараш
 
                                                                                                           І. В. Литвиненко
 
С. Ю. Мартєв 
 
                                                                                                           Є. В. Петров