УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/7867/19 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В. 
Категорія 29 Доповідач Микитюк О. Ю. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого         Микитюк О.Ю. 
                        суддів Трояновської Г.С.
Миніч Т.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників у місті Житомирі справу №274/7867/19 
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 
на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 травня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Корбута В.В. у м. Бердичів, 

встановив:

У грудні 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 03.06.2015  у розмірі 10 676,41грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 3 519,39грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 2 131,37грн., заборгованості за пенею - 5 025,65 грн. Зазначав, що ОСОБА_1 не виконує зобов`язань за кредитним договором.
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 травня 2020 рокупозов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за договором № б/н від 03.06.2015 р. у розмірі 3 519,39 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення в частині відмови у стягненні процентів та неустойки та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що істотні умови кредитування погоджені сторонами, про що свідчить підписана Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості від 03.06.2015. Вважає, що судом першої інстанції надані до суду документи належним чином не досліджені, тому у суду не було законних підстав для відмови у задоволенні вимог про стягнення процентів та неустойки з одних припущень.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 03.06.2015  між АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості шляхом надання кредиту в розмірі 7498грн.12коп. із сплатою 1,5% щомісячно на залишок заборгованості, на строк 24 місяці, до 30.06.2017 року.
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість станом на 17.11.2019 р. становить 10 676,41 грн., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 3 519,39 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 2 131,37 грн. та заборгованості за пенею у розмірі 5 025,65 грн. 
 Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем на погашення кредиту сплачено 5401грн.92коп, залишок становить 2096грн.20коп. 
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати ВС від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом після закінчення його строку припиняється.
До 01.09.2016 року відповідач сплачував відсотки. За період з 01.09.2016 по 30.06.2017 року розмір відсотків на залишок боргу дорівнює 314грн.40коп., а загальна сума боргу - тіла і відсотків 2410грн.80коп.
Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03.07.2019 №342/180/17, Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, і лише факт підписання умов може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Оскільки генеральна угода не містить положень про нарахування пені, суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні цієї вимоги.
Враховуючи, що стягнута судом першої інстанції сума боргу не деталізована за складовими частинами заборгованості і є більшою, ніж фактична заборгованість, підстави для скасування рішення відсутні.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 травня 2020 рокубез змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 

Головуюча:                                Судді: