П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/3527/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Козачок І.С.  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
24 вересня 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року  (рішення ухвалене суддею Козачок І.С. 09 липня 2020 року в м.Хмельницький, повний текст судового рішення складено 17 липня 2020 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Хмельницькій області про  скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. 5.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про скасування рішення від 22.10.2018 року  за   №0026255806/3058 в частині застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 21.01.2015 року по 16.10.2018 року.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем  прийняте спірне рішення, яким, у тому числі, застосовані  штрафні санкції  у розмірі  4756,68 грн. за період з 21.01.2015 до 16.10.2018 року, а також нарахована пеня у відповідному розмірі, з чим позивач не погоджується. 

3. Покликається на те, що 20 лютого 2014 року він  сплатив єдиний внесок через касу АТ «Брокбізнесбанк» відділення №1 у м. Хмельницькому, що підтверджується квитанцією №p551n2_754  від 20.02.2014 року на суму  984 грн. 15 коп.  У подальшому  позивачем отримана податкова  вимога від 10 січня 2017 року про сплату боргу (недоїмки) на суму 825 грн. 21 коп., яка також була сплачена, що підтверджується відповідною квитанцією відділення Хмельницької філії Приватбанку. 

4. Як позивачу стало відомо пізніше,  відомості про сплату ним єдиного внеску у лютому 2014 року  не були відображені  у  інтегрованій картці платника податку, що призвело до того, що  позивачеві нарахована недоїмка за відповідний період, яка  призвела до подальшого нарахування грошових зобов`язань і прийняття спірного рішення.

5. Позивач зазначає, що раніше  оскаржив спірне рішення  з  інших підстав,  і воно було скасоване в частині. На даний час позивач оскаржує лише  нарахування йому штрафних санкцій та пені за період з 21.01.2015 року по 16.10.2018 року, оскільки вважає, що виконав свій податковий обов`язок, однак з незалежних від нього причин у системах податкового обліку  інформація про це  не внесена. Зважаючи на це, вважає  нарахування   штрафу та пені за спірний період протиправним.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. 9 липня 2020 року рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено. 

7. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Хмельницькій області №0026255806/3058 від 22.10.2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску в частині застосування до ОСОБА_1 за період з 21.01.2015 року по 16.10.2018 року штрафу в розмірі   4756,68 грн. та  пені   в сумі 771,43 грн.

8. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Хмельницькій області.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

9. Апелянт ГУ ДПС у Хмельницькій області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким  відмовити в задоволенні позовних  вимог. 

10. Апелянт зазначив, що судом першої інстанції не враховано,  що позивач несвоєчасно сплатив єдиний внесок за лютий 2014 року, а інформація про сплату  за вказаною позивачем квитанцією у податкового органу була відсутня.  У зв`язку з порушенням строків сплати єдиного внеску було прийняте рішення про застосування  штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску  за відповідні періоди. Зазначає, що згідно з розрахунком штрафних санкцій та витягом з інтегрованої картки платника вбачається  правомірність нарахування Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області штрафних санкцій та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску, відтак оскаржуване рішення  є правомірним.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

11.  22 жовтня 2018 року ГУ ДФС у Хмельницькій області   прийняло  рішення №0026255806/3058 про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій у розмірі 837,77 грн. за період з 22.10.2013 до 16.02.2015, штрафу (20% з 01.01.2015) у розмірі 4756,68 грн. за період з 21.01.2015 до 16.10.2018, а  також нарахування пені   у розмірі 1037,35 грн.  за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.  Платник оскаржує  штрафні санкції та пеню за період  з 21.01.2015 до 16.10.2018 року.

12. Як встановлено судом, нарахування вказаних санкцій відбулось через  наявність у даних інтегрованої картки платника податків відомостей про недоїмку   ОСОБА_1  по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування  та несвоєчасну сплату  ним   цих грошових зобов`язань.  

13. У той же час встановлено, що  20 лютого 2014 року ОСОБА_1 сплатив єдиний внесок  в розмірі  984 грн. 15 коп., що підтверджується квитанцією банку  №р551п2_754 від 20.02.2014 року  ( призначення платежу 101; НОМЕР_1 ;71010000; Єдиний внесок) копія якої є у справі (а.с. 16,17), однак яка  з невідомих причин  не була відображена в системах податкового обліку. У подальшому вказані  кошти  рахувались як несплачені, отже  набули статусу  недоїмки.

14. Надалі  на підставі  даних  інформаційної системи органу доходів і зборів  позивачеві  була  сформована вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-526-25 від 13 січня 2017 року в сумі  825,21 грн., яку він своєчасно сплатив, що відповідачем не заперечується.  Про це, зокрема, свідчить наявна у справі копія квитанції (а.с. 14) відділення «Зарічанське» Хмельницької філії Приватбанку від 23.02.2017 року №0.0.713503354.1 про сплату  825,21 грн. (бюджетний платіж) з метою погашення заборгованості (недоїмки)

15. Отримавши  спірне рішення відповідача  від 22.10. 2018 року,   ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання його  протиправним та скасування  в цілому.  

16. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року у справі №560/2360/19, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд встановив, що позивач у відповідний період  сплатив суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у строки та розмірах, що визначені чинним законодавством, тому у відповідача були відсутні правові підстави для застосування  штрафу та нарахованої пені  в частині. Відтак, суд визнав протиправним та скасував рішення №0026255806/3058 в частині нарахованого штрафу в розмірі 174,98 грн. та пені в сумі 1,74 грн. за період з 22.10.2013 до 16.02.2015.  В задоволенні решти позовних вимог відмовив, вказавши на те, що позивач не позбавлений права оскаржити  спірне рішення  також і  з інших підстав.

17. У 2019 році позивач звернувся до суду про скасування  рішення з підстав  не відображення  відомостей  про сплату ним єдиного внеску у лютому 2014 року  у  інтегрованій картці платника податку, що призвело до того, що  позивачеві нарахована недоїмка за відповідний період, яка  призвела до подальшого нарахування грошових зобов`язань і прийняття спірного рішення.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

18. Позивач зазначив, що він не погоджується з доводами апелянта, покликаючись на те, що відповідно до квитанції ПриватБанку позивач своєчасно сплатив як суму єдиного внеску,   так і суму недоїмки, яку відповідач   зазначив у   вимозі від 13 січня 2017 року, відтак   він   повністю розрахувався з заборгованістю,   яка була визначена податковим органом. Вважає що оскільки зазначений платіж   по ЄСВ був проведений   ним своєчасно, і його вини у невідображенні даних у системах податкового органу немає, накладення на нього штрафних санкцій є неправомірним.

19. Апелянт вказав,  що розрахунок  штрафних санкцій та відомості інтегрованої картки свідчили про наявність   у платника   недоїмки.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ            

20. Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

21. Згідно з положеннями  Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (далі Закон України №2464-VI)  недоїмка -  це  сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

22. Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 цього Закону платник єдиного внеску зобов`язаний, серед іншого, своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (нарахований за календарний місяць не пізніше 20 числа наступного місяця)  У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом. На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.  Отже,  умовою для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені є несвоєчасна сплата останнім єдиного внеску.

23. Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (далі Інструкція №449)  Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску  штрафні санкції  у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум  за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, якщо порушення допущене у період до 01 січня 2015 року.  За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.  

24. Нарахування пені  починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону №2464-VI).  Розрахунок фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.  Про нарахування пені та застосування штрафів   приймається  рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

25.  20 лютого 2014 року   ОСОБА_1 сплатив єдиний внесок у сумі 984,15 грн. за відповідний період,  що підтверджується квитанцією №р551n2_754 від 20.02.2014 року ( призначення платежу 101;2562900459;71010000; Єдиний внесок)  через касу АТ «Брокбізнесбанк» відділення №1 у м. Хмельницькому.

26. Суд встановив, що відомості  інтегрованої картки позивача, які були  надані  Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області,  з невідомих причин  не містили  інформації  щодо вказаного платежу по єдиному внеску, проведеного у лютому 2014 року. Натомість, сплату позивачем  цього   податкового зобов`язання  апелянт не спростовує.

27. Крім того, за наявності документа про сплату  коштів  відсутність  інформації в інтегрованій картці платника податку  не доводить дійсне  невиконання ним свого податкового обов`язку   або  бездіяльність. 

28. Таким чином,  надані апелянтом докази  не  спростовують  подію  сплати позивачем  єдиного внеску, яка  підтверджується вищевказаною  квитанцією банку  від 20.02.2014 року.

29. Оскільки головною умовою для нарахування санкцій є встановлений факт несплати (несвоєчасної сплати) єдиного внеску, а  така несплата за  відповідний період апелянтомне доведена, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість  оскарженого рішення в частині.   

30. Відтак, оскільки   позивач у лютому 2014 року сплатив належну  суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яка не відобразилась у системах податкового обліку  не з його вини,  відсутні правові підстави для застосування контролюючим органом штрафних санкцій та пені, розрахованих за  вказаний  період. Розмір пені  в сумі 771,43 грн., яка нарахована  платнику за оскаржений період визначена на підставі розрахунку, наданого  відповідачем під час розгляду справи.

31. Оскільки апелянтом не доведено  несплату позивачем  коштів за   єдиним   внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування  за  вищезгаданий період, а також не доведені  обґрунтовані причини, які пояснюють не відображення даних про сплату у інтегрованих системах податкового органу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість позовних вимог.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

32.  Згідно зі   ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України   суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

33. Відповідно до частин першої, другої, третьої   статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України    судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

34. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 

35. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 

36. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

37. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного  застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б  підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ГУ ДПС у Хмельницькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 09 липня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі  25 вересня 2020 року.

Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Залімський І. Г.    Сушко О.О.