ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року 
м. Київ
справа № 1440/2248/18
адміністративне провадження № К/9901/13725/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Бучик А.Ю.,
суддів: Мороз Л.Л.,  Рибачука А.І., 
 
розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку адміністративну справу № 1440/2248/18 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 1 б листопада 2018 року (головуючий суддя Біоносенко В.В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року (колегія у складі: головуючого судді Бітова А.І., суддів: Лук`янчук О.В., Ступакової І.Г.), -
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі МОВК) про:  визнання протиправними дій МОВК щодо відмови у видачі додаткової довідки про грошове забезпечення з врахуванням усіх основних та додаткових видів грошового забезпечення (окладу за посадою, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за класну кваліфікацію, надбавки за особливості проходження військової' служби, надбавки за роботу з документами, що містять державну таємницю та щомісячної премії); зобов`язання відповідача видати довідку про грошове забезпечення станом на 01березня 2018 року з врахуванням усіх видів грошового забезпечення (окладу за посадою, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за класну кваліфікацію, надбавки за особливості проходження військової служби, надбавки за роботу з документами, що містять державну таємницю та щомісячної премії).
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що він проходив військову службу в Збройних Силах України та був звільнений у запас. З Об вересня 2008 року йому призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", як особі, звільненої з військової служби. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від ЗО серпня 2017 року №704 (далі Постанова №704) було підвищено розміри посадових окладів військовослужбовців. Відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивач має право на здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням окладів та розрядів військовослужбовців. Станом на 01 січня 2018 року ці додаткові види грошового забезпечення були включені у розрахунки відповідача та виплачувались органами ПФ України. Право на включення у розрахунки для виплати пенсії додаткових видів грошового забезпечення встановлено в судовому порядку. Таким чином, на переконання позивача, відповідач протиправно не включив у довідку про грошове забезпечення позивача всі складові грошового забезпечення, які повинні враховуватися при перерахунку пенсії, що порушує його права.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року, залишеним без змін П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.
При постановленні оскаржуваних рішень, суди попередніх інстанцій виходили з того, що діюча на момент на момент розгляду редакція ч.4 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", прямо уповноважувала Кабінет Міністрів України визначати розмір перерахунку пенсій військовослужбовців. В свою чергу, постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103), також діючою на момент розгляду, було чітко вказано перелік складових, які враховуються при призначенні пенсії і відображаються у відповідній довідці. Також, щодо посилання позивача на судові рішення, суди зазначили, що в даному випадку не спростовується визнане в судовому порядку право позивача на надбавку за виконання особливо важливих завдань, грошової винагороди за кваліфікацію, однак зазначені надбавки з 01 січня 2018 року не воаховуються при обчисленні грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2019 року відкрито касаційне провадження і вказана справа розглядається в порядку письмового провадження.
21.06.2019 відповідачем було подано відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначено, що відповідно до Постанови №103 пенсії виплачуються з урахуванням: розміру окладу за посадою, військовим званням, відсотковою надбавкою за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа на дату звільнення зі служби, що визначена станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704. З огляду на викладене, у МОВК відсутні підстави для врахування надбавок, які просить включити до довідки позивач.
Від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшло клопотання в якому останній повідомив про те, що підтримує заявлені вимоги в повному обсязі та просить зобов`язати відповідача надати довідку про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.
Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегією суддів встановлено наступне.
ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України та був звільнений у запас.
З 06 серпня 2008 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України в Миколаївській області як пенсіонер за вислугою років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
12 липня 2018 року №12/4369 МОВК надав ОСОБА_1 , інформацію щодо розгляду його заяви від 03 липня 2018 року, у якій зазначив, що розмір посадового окладу, який входить до грошового забезпечення визначений вірно згідно чинного законодавства.
29 серпня 2018 року №12/5242 МОВК надав ОСОБА_1 відповідь на його заяву про відмову щодо включення додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Не погодившись з діями МОВК, оскаржив неправомірність дій МОВК до суду.
Колегія суддів, дослідивши спірні правовідносини, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституцій України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції, чинній на момент виникнення права на перерахунок пенсії), усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановлено Кабінетом Міністрів України , у строки, передбачені  частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Статтею 51 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (надалі - Порядок № 45) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
З викладеного вище вбачається, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Кабінет Міністрів України ЗО серпня 2017 року прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців.
Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 ця постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.
Отже, з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії.
Так, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21 лютого 2018 року №103.
Пунктом 1 вказаного рішення Уряду постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від ЗО серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Пунктом б Постанови № 103 внесені зміни до постанов Кабінету Міністрів України, зокрема у постанові Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008  року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393", а саме пункт 5 викладено в такій редакції: " 5. Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням".
Вказаною постановою також встановлено, що у довідці про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій зазначаються лише розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою.
Тобто, з Постанови № 103 вбачається, що перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", здійснюється з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років. Врахування інших видів грошового забезпечення цією постановою не передбачено.
Разом з цим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18 (набрало законної сили 05 березня 2019 року) визнано протиправними та нечинними пункти 1,2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку №45.
Відповідно до приписів ст. 265 КАС України, з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині.
Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
Цей принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, треба розуміти так, що дія акту починається з моменту набрання ним чинності і припиняється з втратою актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
30.09.2010 Конституційний Суд України ухвалив рішення № 20-рп/2010 у справі щодо конституційності Закону України «Про внесення змін до Конституції України» від 08.12.2004 року № 2222-ІУ, яким визначено юридичні наслідки визнання нормативно- правового акту нечинним, часові межі чинності такого акту, а також і відповідні межі лії відновлених норм з початкової редакції Основного Закону.
Таким чином, слід дійти висновку, що на сьогодні, за загальним правилом, моментом припинення календарної дії приписів закону в цих випадках є момент набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
Отже, відповідний акт визнається нечинним на майбутнє і чинним до цього - протягом певного проміжку часу (останнім днем його календарної чинності є той, що передує одному з зазначених моментів). Визнання нечинним акту може призводити до відновлення дії іншого акту, початковим календарним днем якої є відповідний з вказаних моментів.
Колегія суддів зазначає, що  визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.
З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується з позицією судів попередніх інстанцій в тому, що оскільки Постановами №103 та №45 при перерахунку пенсії не передбачалось включення інших видів грошового забезпечення, ніж передбачених цими постановами, в тому числі тих які отримував позивач, на момент виникнення у нього права на призначення пенсії, відповідач правомірно не включив їх до довідки про розмір грошового забезпечення
Так, Суд зауважує, що на час виникнення спірних правовідносин (2018 рік), вказана постанова КМУ №103 була чинною, а тому Миколаївський обласний військовий комісаріат діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб, передбачені законодавством.
Таким чином, спір щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії після скасування судом пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в межах даної справи відсутній.
Разом з цим, клопотання позивача про видачу довідки про розмір його грошового забезпечення з урахуванням положень чинного законодавства станом на 05.03.2019 не може бути задоволено судом, оскільки відповідно до статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, а відтак правовідносини, що виникли після цього, зокрема з 05.03.2019, не можуть бути предметом дослідження у рамках цієї справи,
Вказана правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 804/175/1638/18 (262СП/804/3953/18) (адміністративне провадження №К/9901 /22273/19) та від 09 квітня 2020 року у справі № 640/19928/18 (адміністративне провадження №К/9901 /25429/19).
Також Суд звертає увагу на те, що позивач у даному випадку, не позбавлений права звернення до суду з відповідним позовом, якщо його права продовжують порушуватися після набрання чинності рішенням суду у справі № 826/3858/18.
Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи та незгоди з судовими рішеннями.
Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Верховний Суд виходить з того, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанцій, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
У відповідності до частини першої статті 350 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.
Керуючись ст.ст. 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України-
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                                   А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                   Л.Л. Мороз

                                                                                                                      А.І. Рибачук