Ухвала
 
16 липня 2020 року
м. Київ
 
справа № 480/1332/19
провадження № 61-10024ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», в особі голови ліквідаційної комісії Єфріменка Олександра Анатолійовича, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 червня 2020 року у справі за заявою Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», в особі Миколаївського представництва Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», заінтересована особа - Департамент патрульної поліції, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на утилізацію,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2019 року Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», в особі Миколаївського представництва Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», звернулося до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на утилізацію, заінтересована особа - Департамент патрульної поліції.
 
Рішенням Миколаївського районного суду миколаївської області від 30 липня 2019 року заяву Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», в особі Миколаївського представництва Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», задоволено.
Встановлено юридичний факт, що транспортні засоби є безхазяйними та непридатними для використання.
Визнано за Державним підприємством Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» право на утилізацію залишків даних транспортних засобів шляхом реалізації на металобрухт.
 
Постановою Миколаївського апеляційного суду від 03 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Миколаївського районного суду миколаївської області від 30 липня 2019 року скасовано, заяву Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», в особі Миколаївського представництва Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», залишено без розгляду.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
08 липня 2020 року Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», в особі голови ліквідаційної комісії Єфріменка О. А., звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 червня 2020 року, яка містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Згідно із статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, оскільки наведена та підтверджена заявником обставина, а саме: отримання постанови суду апеляційної інстанції лише 15 червня 2020 року, свідчить про пропущення процесуального строку з поважних причин.
 
Однак подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Касаційна скарга Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», в особі голови ліквідаційної комісії Єфріменка О. А., не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
 
Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження. 
 
Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Поновити Державному підприємству Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», в особі голови ліквідаційної комісії Єфріменка Олександра Анатолійовича, строк на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 03 червня 2020 року.
 
Касаційну скаргу Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси», в особі голови ліквідаційної комісії Єфріменка Олександра Анатолійовича, на постанову Миколаївського апеляційного суду від 03 червня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 17 серпня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк