ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 р.	Справа № 640/7565/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калиновського В.А.,
Суддів: Сіренко О.І. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С
представник відповідача Гундар Г.М.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 02.03.20 року по справі № 640/7565/19
          за позовом      Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН"  
          до      Головного управління ДПС у Харківській області              
          про визнання протиправною відмову у наданні інформації на адвокатський запит,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН", звернувся до Окружного  адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність заступника начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код за ЄРДПОУ - 39599198), Б.Хачатуряна, щодо надання запитуваної інформації відповідно адвокатського запиту адвоката Вєтрова С.О. №7 від 29.03.2019 року;
- зобов`язати начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області Рибакова М.В., надати представнику ТОВ “Флагман” (код за ЄДРПОУ - 32163435), адвокату ОСОБА_1 , інформацію на його адвокатський запит від 29.03.2019 року №7 а саме: результати здійснених перевірок ТОВ “Віззарт” (код за ЄДРПОУ - 39991259) з 01.01.2016 по 08.12.2018 року за ст. ст.75, 77, 78 ПК України (в тому числі камеральних, планових та позапланових документальних перевірок), вказавши: дату та номер акту перевірки та її вид (камеральна, планова або позапланова документальна); перевірений період; дату та номер ППР, стан його узгодження або оскарження; чи зменшувалися за результатами перевірок податкові зобов`язання з податку на додану вартість, встановлювалися завищення обсягів реалізації або встановлювалося неправомірне формування податкового кредиту ТОВ “Віззарт” по взаємовідносинам з ТОВ “Флагман” за перевірений період;
- зобов`язати посадових осіб Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області надати запитувану інформацію на адвокатський запит в строк п`ять днів з моменту вступу в законну силу постанови суду.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.05.2019 адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН"  до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправною відмову у наданні інформації на адвокатський запит було передано за підсудністю до Харківського окружного адміністративного суду.
Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року  було здійснено заміну первинного відповідача на правонаступника Головного управління ДПС у Харківській області
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН" задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (код за ЄРДПОУ - 39599198) щодо неналежного розгляду адвокатського запиту адвоката Вєтрова Сергія Олександровича №7 від 29.03.2019 року.
Зобов`язано Головне управління Державної податкової служби у Харківській області повторно розглянути адвокатський запит адвоката Вєтрова Сергія Олександровича №7 від 29.03.2019 року у встановлені законодавством строки із наданням відповідей на поставлені у такому  запиті  питання.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН" (адреса реєстрації: вул. О.Дуднича, буд. 1А, м. Брянка, Луганська обл., 94100, код ЄДРПОУ - 32163435) сплачену суму судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ - 43143704).
Не погодившись з  рішенням суду  першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення в зазначеній частині та прийняти в цій частині постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити. 
В  обґрунтування    вимог    апеляційної     скарги   відповідач  посилається   на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального  та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що ГУ ДФС у Харківській області  при розгляді адвокатського запиту від 29.03.2019  № 7 діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а висновки викладені у відповіді контролюючого органу, є обгрунтованими та не суперечать нормам діючого законодавства.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення в частині задоволення позовних вимог, норм матеріального  та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення в зазначеній частині та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.
В судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлений належним чином. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. 
Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, справа розглядається за відсутності позивача та його представника.
Колегія  суддів,  заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали  справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН", код за ЄДРПОУ – 32163435, зареєстровано як  суб`єкт  господарювання  юридична особа.
Адвокат ОСОБА_1 , на підставі договору №5 від 27.11.2018 року про надання правової допомоги - ТОВ «Флагман», код за ЄДРПОУ – 32163435, здійснює захист інтересів позивача у кримінальному провадженні №32017130000000017, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.05.2017 року.
Зі змісту  позовної заяви  та  долучених до неї доказів, а саме витягу ЄРДР та матеріалів кримінального провадження №32017130000000017, вбачається, що у зазначеному кримінальному провадженні №32017130000000017 здійснюється досудове слідство за фактом того, що службові особи позивача у період 2016 року шляхом безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ господарськими операціям з ТОВ «Юні Консалтінг Груп», ТОВ «Віззарт», ТОВ «ПКФ Контур» та ТОВ «Десна - Торг 2014» умисно ухилились від сплати до державного бюджету України податку на додану вартість в особливо великих розмірах.
З метою реалізації прав, адвокатом Вєтровим С.О. 29.03.2019 року в порядку та керуючись ст.ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за вихідним №7 подано адвокатський запит на ім`я начальника Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, в якому запитано  інформацію відносно взаємовідносин позивача з контрагентом, а саме: результатів здійснених перевірок ТОВ «Віззарт» (код за ЄДРПОУ - 39991259), з 01.01.2016 по 08.12.2018 року за ст. ст.75, 77, 78 Податкового кодексу України (у тому числі камеральних, планових та позапланових документальних перевірок), вказавши: дату та номер акту перевірки та її вид (камеральна, планова або позапланова документальна); перевірений період; дату та номер ППР, стан його узгодження або оскарження, чи зменшувалися за результатами перевірок податкові зобов`язання з податку на додану вартість, встановлювалися завищення обсягів реалізації або встановлювалося неправомірне формування податкового кредиту ТОВ «Віззарт» по взаємовідносинам з ТОВ «Флагман» за перевірений період.
Листом Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області №4477/В/20-40-14-13-17 від 08.04.2019 року у  відповідь  на адвокатський  запит  повідомлено, що відповідно ст.21 Закону України від 02.10.1992 року №2657- XII «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Відомості з інформаційних ресурсів є конфіденційними та згідно ст. 21 Закону №2657-XII відносяться до інформації з обмеженим доступом.
На думку позивача, відмова відповідача, викладена у листі за вихідними №4477/8/20-40-14-13-17, є незаконною та такою, що порушує права і законні інтереси позивача, оскільки,ухиляючись від надання інформації за адвокатським запитом, відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо надання інформації на адвокатський запит в порядку, передбаченому положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», чим  порушено права позивача та адвоката на доступ до інформації, яка була зазначена в адвокатському запиті.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області вчинено протиправні дії щодо неналежного розгляду адвокатського запиту адвоката Вєтрова Сергія Олександровича №7 від 29.03.2019 року.
При цьому, з огляду  на обставини  справи  та враховуючи, що  надана у відповідь на адвокатський запит позивача відповідь  фактично  носить  формальний  характер та не містить у своєму  змісті жодних  мотивів і відповідей на порушені позивачем  питання, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що належним способом захисту порушеного права позивача з урахуванням  дискреційних  повноважень відповідача на розгляд  запиту є зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Харківській області повторно розглянути адвокатський запит адвоката Вєтрова Сергія Олександровича №7 від 29.03.2019 року у встановлені законодавством строки із наданням відповідей на поставлені у такому  запиті  питання.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто в частині задоволення позовних вимог. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.
Згідно із приписами ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією   та законами України.
Відповідно до положень ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Як передбачено приписами п.1 ч.1 ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).
Відповідно до положень ч.1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
До адвокатського запиту додаються посвідчені адвокатом копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера або доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Вимагати від адвоката подання разом з адвокатським запитом інших документів забороняється.
Згідно із приписами ч.2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації», метою цього   Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.
Відповідно до  ст. 5 Закону України "Про інформацію"  кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Згідно із ст. 7 Закону України "Про інформацію" право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Згідно з п. 2 ч.1  ст. 5  Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Відповідно до ст.12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у   статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Згідно з ч.1 ст.13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
Згідно з п. 41.1 ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.
З огляду на вищевикладене, відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" контролюючі органи є розпорядником інформації, пов`язаної з виконанням цих повноважень.
Пунктом 6 ч.1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядники зобов`язані надавати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації.
Положеннями ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" встановлено види інформації, до якої може бути застосовано обмеження в доступі: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація, та сукупність вимог, дотримання яких є обов`язковим для такого обмеження.
Відповідно до ч. 2 ст.6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Таким чином, до службової інформації допускається обмеження виключно за умови застосовування сукупності вимог пунктів 1-3 частини другої статті 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації".
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходиться у володінні розпорядників публічної інформації. Така інформація є відкритою і розкривається необмеженому колу осіб. В той же час, до публічної інформації: конфіденційної, таємної та службової, може бути обмежено доступ у разі наявності сукупності обов`язкових умов, визначених у законі.
Як передбачено положеннями ч.1 ст. 9 Закону України "Про доступ до публічної інформації", відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація: що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.
Відповідно  до ч. 2 ст. 9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.
Згідно із приписами ч.3 ст.9 Закону України "Про доступ до публічної інформації" перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.
Як передбачено положеннями ч.1 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч.2 ст.6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст.21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст.19 цього Закону.
Згідно із приписами ст. 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до ст. 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.
Відповідно до положень ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" інформацією з обмеженим доступом є: 1) конфіденційна інформація; 2) таємна інформація; 3) службова інформація.
Як передбачено положеннями ст. 20 Закону України "Про інформацію" за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Відповідно до статті 21 Закону України “Про інформацію” інформація з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом. До інформації з обмеженим доступом не можуть бути віднесені, зокрема, відомості, доступ до яких не може бути обмежено відповідно до законів та міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Приписами ч.4 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що Головне управління ДФС у Харківській області є розпорядником інформації, якою він володіє, тому при вирішенні питань щодо доступу до інформації має керуватися положеннями Закону України “Про доступ до публічної інформації” в частині надання відповідної інформації за запитами.
Під час розгляду справи  судом встановлено, що запитувана  позивачем  інформація, а саме  результати здійснених перевірок ТОВ “Віззарт” (код за ЄДРПОУ - 39991259) з 01.01.2016 по 08.12.2018 року за ст. ст.75, 77, 78 ПК України (в тому числі камеральних, планових та позапланових документальних перевірок), вказавши: дату та номер акту перевірки та її вид (камеральна, планова або позапланова документальна); перевірений період; дату та номер ППР, стан його узгодження або оскарження; чи зменшувалися за результатами перевірок податкові зобов`язання з податку на додану вартість, встановлювалися завищення обсягів реалізації або встановлювалося неправомірне формування податкового кредиту ТОВ “Віззарт” по взаємовідносинам з ТОВ “Флагман” за перевірений період стосується господарської діяльності  позивача  та його  контрагента  та  безпосередньо  пов`язана із   кримінальним провадженням №32017130000000017, внесеним  до ЄРДР 22.05.2017 року.
При цьому, з наявної в матеріалах справи  копії витягу з кримінального провадження №32017130000000017 вбачається відсутність будь-яких посилань на наявність  документів, що використані в рамках зазначеного кримінального провадження та стосуються контрагента позивача та результатів здійснених перевірок.
Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем, в свою чергу, не заперечувалось  наявності  та існування запитуваної позивачем  інформації ні у відповіді  на  адвокатський  запит  позивача, ні під час розгляду справи.
Відповідно до приписів ч.2 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Суд зазначає, що відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих трьох підстав “трискладового тесту” свідчить про відсутність  законних підстав для обмеження доступу до інформації, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.
Відповідно до приписів ч.7 ст. 6 Закону України "Про доступ до публічної інформації" обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Як передбачено п. 3 ч. 4 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації",  відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, які становлять зміст "трискладового тесту".
Судова колегія зазначає, що під час розгляду  справи  відповідачем  не надано  до суду доказів того, що запитувана  інформація належить  до службової.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Харківській області вчинено протиправні дії щодо неналежного розгляду адвокатського запиту адвоката Вєтрова Сергія Олександровича №7 від 29.03.2019 року.
При цьому, з огляду  на обставини  справи  та враховуючи, що  надана у відповідь на адвокатський запит позивача відповідь  фактично  носить  формальний  характер та не містить у своєму  змісті жодних  мотивів і відповідей на порушені позивачем  питання, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що належним способом захисту порушеного права позивача з урахуванням  дискреційних  повноважень відповідача на розгляд  запиту є зобов`язання Головного управління Державної податкової служби у Харківській області повторно розглянути адвокатський запит адвоката Вєтрова Сергія Олександровича №7 від 29.03.2019 року у встановлені законодавством строки із наданням відповідей на поставлені у такому  запиті  питання.
Відповідно до вимог ст.77 КАС України   кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених      статтею 78      цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, суд, враховуючи  встановлені під час розгляду справи  обставини,  приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФЛАГМАН".
Колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року по справі № 640/7565/19 в частині задоволення позовних вимог прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року по справі № 640/7565/19  залишити без змін.
 . 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		В.А. Калиновський	
Судді	   	О.І. Сіренко    З.О. Кононенко   	
Повний текст постанови складено  15.07.2020 року