Справа № 456/2285/18                                Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М. 
Провадження № 22-ц/811/2176/19                Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 вересня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Мікуш Ю.Р.
Суддів: Приколота Т.І., Савуляк Р.В.
Секретар: Фейір К.О.
З участю: позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Куцого С.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 456/2285/18 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Стрийська міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні коридором загального користування,-
в с т а н о в и в :
Оскаржуваним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Стрийська міська рада Львівської області про усунення перешкод у користуванні коридором загального користування. 
Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення незаконним та необґрунтованим, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Відповідно, до відповіді Стрийської міської ради від 29.12.2017 року на ім`я позивача, у вказаній проектній документації, зазначеній як підстава ремонтних робіт, не відображено збереження заскленої фрамуги над вхідними дверима № 6. З цього слідує, що документація виготовлена без передбачення такої перегородки, відтак вона була демонтована без належного погодження мешканців. Даний факт свідчить про порушення прав позивача на користування площею загального користування, що негативно відображається на здоров`ї позивача, а саме в коридорі відсутнє денне світло, яке є необхідним при його захворюваннях зору.
Зазначає, що судом безпідставно не взято до уваги той факт, що при огляді викопіювання поверхового плану, який було надано на запит суду КП «Стрийське БТІ та ЕО», вбачається, що у поверховому плані є самовільно внесені зміни, а саме лінія, яка розмежовує квартиру відповідача із коридором загального користування. 
Вважає встановлені рішенням суду обставини не відповідають реальним, а висновки суду є хибними.
Просить скасувати рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2019 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Відповідно до ст. 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) Відзив на апеляційну скаргу суду не надано.
Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, незважаючи на те, що їй відомо про слухання справи в суді апеляційної інстанції з повідомлень, які отримувала раніше. Суд повідомляв відповідача ОСОБА_2 по всіх відомих, наданих нею адресах, однак судові повістки повернулися з повідомленням про невручення.
Відтак, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлялася про судове засідання.
Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день і час слухання справи, не перешкоджає розгляду справи.
Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони по справі позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є сусідами, проживають на одному поверсі та користуються одним спільним коридором.
Позивачу ОСОБА_1 належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.01.2014 року (далі Витяг, а.с.6) та Витягом від 04.12.2006 року (а.с.7).
Відповідач по справі ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 27.05.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3266 (а.с. 82 та Витягом від 01.06.2005 року. (а.с.83).
На підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень у АДРЕСА_4 від 17.01.2006 року, зареєстрованого у реєстрі з №215 ОСОБА_3 передано у власність нежитлові підвальні приміщення № ХХІ-ХХІУ загальною площею 52,0 кв.м, що складає 6/100 ідеальних частин будівлі (а.с.76).
Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №305 від 31.10.2012 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дозволено виготовити проектну документацію на реконструкцію квартири АДРЕСА_3 . Дозволити виконання робіт по будівництву та реконструкції після виготовлення проектної документації у встановленому порядку та реєстрації
       Декларації про початок виконання будівельних робіт з наступним прийняттям закінченого будівництвом об`єкту в експлуатацію (а.с.81).
Розроблений ФОП ОСОБА_4 у 2016 році робочий проект «Реконструкція квартири з влаштуванням сходів з житлової кімнати в нежитлові підвальні приміщення з переобладнанням їх під допоміжні приміщення квартири АДРЕСА_3 (а.с.73-98) виконано згідно вихідних даних на проектування з дотриманням вимог в частині міцності, надійності та довговічності об`єкта будівництва, що підтверджується експертним звітом № 14-1929-16 від 04.08.2016 (а.с.53) та додатком до експертного звіту (а.с. 54).
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надано право на виконання будівельних робіт по реконструкції квартири на підставі Декларації про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої Департаментом ДАБІ 22.09.2016 № ЛВ 082162642643 (а.с. 50-52).
Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 7/1574 від 11.10.2016, підтверджено достовірність даних, наведених у Декларації та основні показники об`єкта будівництва відповідають техніко-економічним показникам вказаних у проектній документації (а.с.55).
Відповідно до відповіді Департаменту ДАБІ у Львівській області щодо розгляду звернення ОСОБА_1 від 12.03.2018, будівельні роботи по реконструкції квартири АДРЕСА_3 виконуються відповідно до проектної документації, яка розроблена з дотриманням вимог містобудівного законодавства та вихідних даних на проектування, порушень законодавства не виявлено (а.с. 15).
Позивач ОСОБА_1 немає будь-яких зауважень з приводу вищезазначих дозволів на переобладнання та реконструкцію квартири №6 з обладнанням сходів із житлової квартири у нежитлові підвальні приміщення та виконаними відповідачем роботами.
Суть позовних вимог та доводів апеляційної скарги зводиться до того, що між квартирами АДРЕСА_1 є коридор загального користування (а.с. 136), позначений на поверховому плані літерами ХХУ площею 7,2 кв.м.
У коридорі загального користування відповідачем переміщено навскісну дерев`яну перегородку, перемуровано коридор іншою перегородкою, яка вкрадає площу коридору позивача та яку зміщено вправо, зменшено розмір вікна, яке давало природнє світло на весь коридор без включення електричного освітлення. Внаслідок таких дій відповідача, у коридорі загального користування відсутнє природне освітлення, чим вчинено позивачу пререшкоди у користуванні коридорим. Дозволу органу місцевого самоврядування, документації на проведення зазначених робіт у відповідача немає. Як мешканець зазначеного поверху, дозволу на такі переобладнання не надавав. 
Відповідно до частини 1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції прописав, що позивачем відповідно до ст.ст.76-81 ЦПК недоведено належними та допустимими доказами правомірність позовних вимог.
Із висновками суду першої інстанції,суд апеляційної інстанції не погоджується.
Відповідно до частини 2 ст. 382 Цивільного кодексу України (далі ЦК), ст.. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі Закон), ст.1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спірний коридор є спільною сумісною власністю сторін.
Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. ( ст.. ч.1 ст. 368 ЦК).
За змістом ч.1 ст. 369 ЦК співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до частини другої ст. 382 ЦК усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також право на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Із викопіювання поверхового плану квартир по АДРЕСА_1 , наданих Стрийським БТІ та ЕО вбачається, що на другому поверсі (а.с.12 між квартирами 4, та 6) розміщений коридор загального користування ХХУ, який перегороджений перегородкою та облаштоване навскізне вікно, через яке поступало природнє освітлення. Згідно пояснень допитаних в судовому засіданні свідків та огляду по факту, перегородка встановлена із зміщенням вправо, вікно зменшено у розмірах, внаслідок чого природне освітлення відсутнє, що спричинює перешкоди позивачу у користуванні коридором.
Із долученої відповідачем документації про дозвіл на реконструкцію квартири та нежитлових підвальних приміщень, із декларацій про початок робіт не встановлено, що відповідачам надавався дозвіл на зміну розташування перегородки у коридорі спільного користування, на зменшення віконного прорізу. Такого погодження не надавав позивач ОСОБА_1 як співвласник місць загального користування.
Із листа Стрийської міської ради від 29.12.2017 року на ім`я ОСОБА_1 зазначено, що у проектній документації, зазначеній як підстава ремонтних робіт, не відображено збереження заскленої фрагмури над вхідними дверима до квартири №6 . Відтак, слідує, що документація була виготовлена без передбачення такої перегородки, яка встановлена, а також відсутні дозволи на демонтаж існуючої перегородки за погодженням із мешканцями.
Згідно із приписами п.1.4.3 «Умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у житлових будинках приміщень», за Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 №76 та зареєстровано в МЮУ 25 серпня 2005 року за № 927/11207) передбачає, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, облаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоквартирних будинків. 
У п.1.4.4 прописано: перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.
Враховуючи доводи позивача, оглянувши викопіювання із поверхового плану із Стрийського БТІ та ЕО суд приходить до висновку, що реконструкція коридору площею 7,2 кв.м проведена відповідачем без погодження із позивачем.
Відповідно до ст.376 ч.1 п.3,4 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
-невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
-порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважаються: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Відповідно до ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 383,384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 травня 2019 року скасувати.
Ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні коридором загального користування площею 7,2 кв.м між квартирами АДРЕСА_1 шляхом демонтажу самовільно встановленої перегородки та приведення приміщення до попереднього стану із облаштуванням віконного прорізу та належно встановленого вікна.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_1 ) в користь ОСОБА_1 ( ІПН: НОМЕР_2 ) 1 837,72 грн. судових витрат по оплаті судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного тексту в порядку, визначеному ст..ст. 389-391 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 11 вересня 2020 року.
Головуючий Ю.Р.Мікуш 
Судді: Т.І.Приколота
Р.В.Савуляк