ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 823/5451/15                                                                       Суддя (судді) першої інстанції:: Карпович В.Д. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  04 серпня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:	
головуючого-судді:                                        	Черпіцької Л.Т.,	
суддів:	Пилипенко О.Є., Епель О.В.,	
за участю секретаря:	Закревської І.Л.,	
розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Черкаської області, треті особи - Державна казначейська служба України та Державна судова адміністрація України про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати неправомірною відмову апеляційного суду Черкаської області у нарахуванні та виплаті йому вихідної допомоги у розмірі десяти місячних заробітних плат за останньою посадою при виході у відставку та зобов`язати відповідача здійснити йому нарахування та виплату вихідної допомоги у розмірі десяти місячних заробітних плат за останньою посадою при виході у відставку.
Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 січня 2016 року адміністративний позов задоволено.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 19 січня 2016 року та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.
14 травня 2020 року ОСОБА_1 подав до Шостого апеляційного адміністративного суду заяву про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у даній справі.
Заява мотивована наявністю рішення Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року №2-р(ІІ)/2020, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України „Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII. 
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.
Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлених про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слуханню справи.
Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку частини 4 статті 229 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заявника, дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року відсутні, з огляду на наступне.
Підстави перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами встановлені статтею 361 КАС України, відповідно до частини першої якої судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Рішенням Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року №2-р(ІІ)/2020, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України „Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII.
Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Згідно резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року №2-р(ІІ)/2020 положення підпункту 1 пункту 28 розділу ІІ Закону України „Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27 березня 2014 року № 1166-VII визнано неконституційним та втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. 
Отже, наявність рішення Конституційного Суду України від 15 квітня 2020 року №2-р(ІІ)/2020 не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при розв`язанні спору.
Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом апеляційної інстанції положення зазначеної норми були чинними та підлягали застосуванню.
В той же час, у разі, коли Конституційний Суд України встановив неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їхнього окремого положення, застосованого (не застосованого) судом під час вирішення справи, і якщо рішення суду в такій справі ще не виконане, це є підставою для перегляду судових рішень за виключними обставинами відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України. 
Однак у даному випадку, що є предметом дослідження, рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання.
Даний висновок також узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від 17 грудня 2019 року у справі № 808/2492/18, від 18 липня 2019 року №816/105/18.+
Колегія суддів також акцентує увагу на висновках, здійснених при порівнянні практики касаційних судів різних юрисдикцій, викладених в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі 808/1628/18 щодо ретроспективної дії рішення суду конституційної юрисдикції на спірні правовідносини, які виникли до набрання чинності цим рішенням, згідно яких судами касаційних інстанцій у справах №№808/2492/18, 755/4893/18, 804/3790/17, 922/1391/18, 910/20190/16 не було допущено суперечливого та взаємовиключного розуміння і застосування положень законодавства, що були чинними на час розгляду спору, але втратили законну силу після визнання їх неконституційними на підставі рішення суду конституційної юрисдикції.
Частиною 4 статті 368 КАС України встановлено, що за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:
1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;
2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;
3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.
З урахуванням вищезазначеного, суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про перегляд постанови суду апеляційної інстанції у зв`язку з виключними обставинами.
Згідно із ч. 1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 328, 361, 368-369 КАС України, колегія суддів, 

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 28 вересня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апеляційного суду Черкаської області, треті особи - Державна казначейська служба України та Державна судова адміністрація України про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити дії - відмовити. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 10 серпня 2020 року.	
 	 	
Головуючий суддя:	Л.Т. Черпіцька 	
Судді:	О.Є. Пилипенко	
 	 О.В. Епель