ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року	Львів	Справа № 813/3943/17 пров. № А/857/3174/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                 Шевчук С.М.,
суддів                                                                      Носа С.П., Кухтея Р.В.,
за участі секретаря судового засідання               Ігнатищ Л.М.,
представника позивача                                         Павлова А.О. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року (рішення ухвалене судом під головуванням судді Москаля Р.М. повний текст рішення складено 24 січня 2020 року) у справі № 813/3943/17 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Західенерготрейд" про застосування арешту коштів на рахунках платника податків, суд -
ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
У жовтні 2017 року Головне управління ДФС у Львівській області звернулося до суду з позовом, в якому просило застосувати арешт коштів на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Західенерготрейд», що знаходяться на рахунках цього платника податків у банківських установах.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року, у задоволенні позову Головного управління ДФС у Львівській області відмовлено повністю. 
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 травня 2019 року рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.
26 листопада 2019 року протокольною ухвалою суд замінив первісного позивача, Головне управління ДФС у Львівській області на процесуального правонаступника - Головне управління ДПС у Львівській області.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року в задоволенні позову відмовлено повністю. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції від 14 січня 2020 року, Головне управління ДПС у Львівській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області задовольнити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема статті 20 та 94 Податкового кодексу України. Крім того,висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.
На підтвердження доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що директор ТОВ «Західенерготрейд» відмовився від допуску посадових осіб до проведення перевірки, відтак позивач не мав можливості провести перевірку вказаного товариства. Вважає, що ним дотримано умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок та наявні правові підстави для застосування адміністративного арешту майна платників податків.
На переконання позивача судом не встановлено наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача, дотримання процедури її призначення та проведення, не зроблено висновок про наявність чи відсутність у відповідача підстав відмовити посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки.
Свою позицію аргументує покликанням на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 28 травня 2019 року, провадження №К/9901/67285/18 та від 27 листопада 2018 року, провадження № К/9901/40847/18, згідно з якими адміністративний арешт коштів платника податків не є похідним від адміністративного арешту майна, відмінного від коштів та не може бути застосований виключно у випадку існування рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платників податків. При цьому, стаття 94 ПК України не регламентує послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.
Відповідач відзиву на апеляційну скаргу в установлені строки не подав. 
Відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги у відповідності до вимог ст.124 КАС України, шляхом надіслання повідомлень засобами поштового зв`язку, що підтверджується зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. В судове засідання не прибув, про причини неприбуття не повідомив. Клопотань про відкладення  слухання справи не направляв.
ІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 18.10.2017 року відповідач, у відповідності до підп.16.1.5, підп.16.1.7 п.16.1 ст.16, підп.20.1.2 п.20.1 ст.20, підп.73.3 ст.73, підп.78.1.1 п.78.1   ст.78 Податкового кодексу України, розглянувши доповідну записку начальника управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області від 17 жовтня 2017 року № 252/13-01-14-14-15, видав наказ № 4792 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Західенерготрейд" з питань проведення взаємовідносин з ПП "Еко-Принт", ТОВ "Аманд-М" за період березень 2017 року, ТОВ "Євро-Захід", ТОВ "РТ", ТОВ "Укрінвест-Трейдінг", ТОВ "Лачін, ЛТД", ТОВ "Волтек-ЛТД", ТОВ "Фуд-Експорт", ТОВ "Фрутарія", ТОВ "Альфарін", ПрАТ "ПК "Поділля", ТОВ "С-Компані" за період червень 2017 року, ТОВ "Марселл", СТОВ "Качківське", ТОВ "Агрокомплекс "Зелена Долина", ТОВ "ТД "Асторг" за період червень, липень 2017 року, ТОВ "Фрутта Опт Торг", ТОВ "ПВП "Стандарт", ТОВ "Юкрейніан Шугар Компані", ТОВ "Укрдезімпорт" за період липень 2017 року (а. с. 8-9).
Відповідно до п.3 цього наказу, перевірку наказано провести з 18 жовтня 2017 року тривалістю 5 робочих днів.
18.10.2017 на підставі вищевказаного наказу від 18 жовтня 2017 року № 4792 посадовій особі Головного управління ДФС у Львівській області видано направлення на перевірку № 7962 (а. с. 10).
18.10.2017 на виконання наказу та відповідно до направлення на перевірку посадовою особою Головного управління ДФС у Львівській області здійснено вихід за юридичною адресою ТОВ "Західенерготрейд": м. Львів вул. Зелена, 115 Б, з метою проведення перевірки.
18.10.2017 директор ТОВ "Західенерготрейд" ОСОБА_1 ознайомився та отримав копію наказу на проведення перевірки, що підтверджується відповідним записом на вкзаному наказі (а. с. 9). Однак ознайомитись із направленням на перевірку та допустити до проведення перевірки відмовився з причин відсутності правових підстав для її проведення.
Посадовою особою ГУ ДФС у Львівській області складено акт від 18 жовтня 2017 року № 527/13-01-14-10 про відмову у допуску до проведення перевірки ТОВ "Західенерготрейд", копію якого вручено директору товариства 18.10.2017, що підтверджується відповідним записом у цьому акті (а. с. 11).
У зв`язку з відмовою платника податків від допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган звернувся до суду з вимогою про застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків.
ІІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю, суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ №4792 від 18.10.2017 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Західенерготрейд» прийнято контролюючим органом правомірно.
У платника податків були відсутні законні підстави для недопуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки. За таких обставин станом на дату звернення до суду були визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України підстави для застосування арешту коштів на рахунках ТОВ «Західенерготрейд» в банківських установах.
Однак, за час розгляду цієї справи істотно змінилася ситуація та в цьому контексті кардинально змінився стан/статус платника податків, що безпосередньо вплинуло на можливість накладення арешту на майно (кошти) платника податків. Так, станом на дату судового розгляду справи платник податку перебував в судовій процедурі банкрутства, що підтверджується постановою господарського суду Запорізької області №908/1830/19 від 28.11.2019, якою ТОВ «Західенерготрейд» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. 
В силу приписів абзацу 8 частини першої статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства  з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Відтак накладення арешту на кошти банкрута прямо суперечить згаданій законодавчій забороні.
IV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначенихстаттею 308 Кодексу адміністративного судочинства України(КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Податковий кодекс України (ПК України в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 ПК України.
Відповідно до пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Підпунктом 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України визначено, що арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Згідно з пунктом 94.4 статті 94 ПК України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу 2 підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Згідно з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 листопада 2018 року у справі №820/1929/17 (касаційне провадження №К/9901/40847/18), арешт на кошти платника податків може бути накладений за наявності підстав, визначених пунктом  94.2  статті  94 ПК України, та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.
Верховний Суд в цій постанові вказав, що підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).
При цьому положення статті 94 ПК України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.
Системне тлумачення норм цієї статті свідчить, що адміністративний арешт коштів платника податків не є похідним від адміністративного арешту майна, відмінного від коштів, і не може бути застосований судом виключно у випадку існування рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.
Положення статті 94 ПК України викладаються в єдиному контексті, а її норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.
Виходячи з аналізу наведеного правового регулювання, правильним є висновок, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 95.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок регламентовано статтею 78 ПК України.
Підпунктом 78.1.1. пункту 78.1 статті 78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у випадку, коли отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Відповідно до пункту 78.4. статті 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
При цьому право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 ПК України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Так, згідно з пунктом 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідно до пункту 78.5. статті 78 ПК України здійснюється згідно із статтею 81 ПК України. 
Зокрема, статтею 81 ПК України визначені умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок. Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: 
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; 
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; 
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки. 
Відповідно до пункту 81.2. статті 81 ПК України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Судом першої інстанції досліджено та з матеріалів справи вбачається, що 18.10.2017 начальникГоловного управління ДФС у Львівській області, розглянувши доповідну записку начальника управління аудиту Головного управління ДФС у Львівській області від 17 жовтня 2017 року № 252/13-01-14-14-15, видав наказ № 4792 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Західенерготрейд" з питань проведення взаємовідносин з ПП "Еко-Принт", ТОВ "Аманд-М" за період березень 2017 року, ТОВ "Євро-Захід", ТОВ "РТ", ТОВ "Укрінвест-Трейдінг", ТОВ "Лачін, ЛТД", ТОВ "Волтек-ЛТД", ТОВ "Фуд-Експорт", ТОВ "Фрутарія", ТОВ "Альфарін", ПрАТ "ПК "Поділля", ТОВ "С-Компані" за період червень 2017 року, ТОВ "Марселл", СТОВ "Качківське", ТОВ "Агрокомплекс "Зелена Долина", ТОВ "ТД "Асторг" за період червень, липень 2017 року, ТОВ "Фрутта Опт Торг", ТОВ "ПВП "Стандарт", ТОВ "Юкрейніан Шугар Компані", ТОВ "Укрдезімпорт" за період липень 2017 року у відповідності до підп.16.1.5, підп.16.1.7 п.16.1 ст.16, підп.20.1.2 п.20.1 ст.20, підп.73.3 ст.73, підп.78.1.1 п.78.1   ст.78 ПК України (а. с. 8-9).
На підставі пп.16.1.5., пп. 16.1.7. п. 16.1 ст. 16, пп.20.1.2 п. 20.1. ст. 20, п.73.3 ст.73, пп.78.1.1 п.78.1  ст.78, п. 82.2. ст. 82 ПК України першим заступником начальника головного управління ДФС у Львівській області видано направлення на перевірку № 7962 від 18.10.2017 СДРІ відділу якості аудиту управління аудиту ГУ ДФС у Львівській області Підгайній Надії Ярославівні.
18.10.2017 вказана посадова особа здійснила вихід за юридичною адресою ТОВ "Західенерготрейд": м. Львів вул. Зелена, 115 Б, з метою проведення перевірки.
Директор ТОВ «Західенерготрейд» ОСОБА_1 ознайомився з наказом від 18.10.2017 №4792 та отримав його копію, однак не допустив працівника контролюючого органу до проведення перевірки, про що розписався на примірнику наказу (а. с. 9). Як підставу не допуску зазначив незаконність прийнятого наказу №4792 від 18.10.2017 та про намір оскаржити цей наказ. Директор ТОВ «Західенерготрейд» ОСОБА_1 також відмовився ознайомитися з направленням на перевірку від 18.10.2017 №7962 та допустити інспектора до проведення перевірки; цю відмову уповноваженої особи платника податків СДРІ Підгайна Н.Я. зафіксувала в акті відмови від допуску до перевірки№527/13-01-14-10 від 18.10.2017. Примірник цього акту одержав директор ТОВ «Західенерготрейд» ОСОБА_1 , про що розписався в акті (а. с. 11).
Правомірність наказу №4792 від 18.10.2017 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Західенерготрейд» перевірялася судом при розгляді справи №813/4643/17 за участі тих самих учасників справи. Зокрема, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14.02.2018, залишеним без змін Львівським адміністративним судом, спірний наказ на проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Західенерготрейд» визнано таким, що винесений за наявності підстав та з дотриманням податкового законодавства (а. с. 41-47).
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином з огляду на дотримання контролюючим органом порядку проведення документальних позапланових перевірок, умов та порядку допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних перевірок у платника податків були відсутні законні підстави для недопуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки. Що в свою чергу свідчить про наявність правової підстави, визначеної пп. 94.2.3 п. 94.2. ст. 94 ПК України, для застосування арешту коштів на рахунках ТОВ «Західенерготрейд» в банківських установах. 
Відтак, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що судом першої інстанції не встановлено наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача, дотримання процедури її призначення та проведення, не зроблено висновок про наявність чи відсутність у відповідача підстав відмовити посадовим особам контролюючого органу у допуску до перевірки, оскільки вказані обставини були предметом дослідження в суді першої інстанції та знайшли своє відображення у рішенні від 14 січня 2020 року.
Крім того, станом на дату судового розгляду справи платник податку перебуває в судовій процедурі банкрутства. Зокрема постановою господарського суду Запорізької області №908/1830/19 від 28.11.2019 ТОВ «Західенерготрейд» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. У зазначеному судовому рішенні господарський суд на підставі абзацу 8 частини першої статті 59 Кодексу України з питань банкрутства скасував арешти та інші обмеження по розпорядженню майном ТОВ «Західенерготрейд» та вказав, що накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається (а. с.185-187).
Кодекс України з процедур банкрутства  серед іншого визначає порядок та умови функціонування та управління юридичною особою, що визнана банкрутом.  Статтею 59 цього кодексу  прямо заборонено накладення нових арештів чи інших обмежень на майно банкрута, а також передбачено зняття будь-яких вже існуючих обтяжень. 
Відповідно до абзацу 8 частини 1 статті 59 Кодексу України з питань банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.
Оскільки накладення арешту на кошти банкрута прямо суперечитиме згаданій законодавчій забороні, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області про застосування арешту коштів ТОВ «Західенерготрейд», які знаходяться у банківських установах на рахунках цього платника податків, є такими, що не підлягають задоволенню.
Враховуючи наведені положення законодавства та фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те,  що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Доводи апеляційної скарги, в силу викладеного вище, висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Водночас, колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч.2 ст. 319 КАС України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване судове рішення, припинення юридичної особи - сторони у справі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.  
Відтак, винесення Господарським судом Запорізької області ухвали від 12.03.2020року у справі № 908/1830/19 про ліквідацію Товариства з обмеженою відповідальністю "Західенерготрейд" та закриття провадження у справі про банкрутство не є правовою підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 січня 2020 року у справі № 813/3943/17 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	Р. В. Кухтей  	
Повне судове рішення складено 23.07.2020.