КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
справа № 357/403/20                                 Головуючий у 1-й інстанції суддя: Кошель Л.М.
 
30 червня 2020 року                                                                                                       м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :
судді-доповідача - Саліхова В.В.
суддів: Вербової І.М., Шахової О.В., 
секретаря судового засідання: Сидоренко А.Д.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2020 року ТОВ Агрофірма «Матюші» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко В.В. та просило 
визнати недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н від 05.01.2019, укладеного між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод»;
скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право користування земельною ділянку для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за № 30599422; 
солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2020 поновлено провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно. 
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9196/2020	
Провадження у справі за позовом ТОВ Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , ТОВ «Шамраївський цукровий завод», Державного реєстратора КП «Агенція адміністративних послуг» Євко В.В. про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно - закрито.
В апеляційній скарзі ТОВ Агрофірма «Матюші» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині позовних вимог про закриття провадження у справі.
Посилається на порушення судом норм процесуального права. 
В обґрунтування своїх доводів вказує, що вимоги про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, крім ОСОБА_1 , яка померла, зверненні до інших відповідачів.
Зазначає, що предметом спору є договір щодо надання права користування земельною ділянкою, сторонами якого є фізична особа, яка не є підприємцем, та юридична особа, з огляду на що спірні правовідносини є цивільно-правовими.
Відповідачі відзив на апеляційну скаргу не подали.
У судовому засіданні представник ТОВ Агрофірма «Матюші» - Тетеря С.І. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі з підстав наведених в ній та просив останню задовольнити.
Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили.
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 № 3236/03, § 41«Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
На підставі викладеного, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності інших учасників цивільного процесу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як позивач ТОВ Агрофірма «Матюші» звернулось до суду з даним позовом 20.12.2019, а тому справа із таким суб`єктним складом не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. 
З таким висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.
З матеріалів справи вбачається, що у січні 2020 року ТОВ Агрофірма «Матюші» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , ТОВ «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко В.В. та просило 
визнати недійсним договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н від 05.01.2019, укладеного між ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод»;
скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право користування земельною ділянку для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за № 30599422; 
солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, що підтверджується актовим записом про смерть №136, до пред`явлення позовної заяви до суду.
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Згідно із ч. 4 ст. 25 Цивільного кодексу України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.
Згідно із ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Цивільне-процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі.
Отже, ЦПК України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому не залежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.
Таким чином процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст. 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства.
За таких обставин, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ст. 25 ЦК України припинено, та в силу вказаного вище не могла бути стороною у справі, провадження у справі в частині позовних вимог, пред`явлених до ОСОБА_1 підлягало закриттю.
У випадку, якщо, крім померлої особи, у справі наявні інші відповідачі, закриття провадження у справі в частині позовних вимог до цих відповідачів є помилковим.
Встановлено, що позовні вимоги ТОВ Агрофірма «Матюші»у даній справі звернені не лише до фізичної особи, яка померла, а й до інших осіб - ТОВ «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко В.В.
Вимога про визнання недійсним Договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н від 05.01.2019 звернена до обох сторін Оспорюваного договору, тобто не тільки до ОСОБА_1 , а й також до ТДВ «Шамраївський цукровий завод». 
Вимога про скасування запису про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) щодо Земельної ділянки звернена, крім Відповідача-1 як власника Земельної ділянки, до ТДВ «Шамраївський цукровий завод» як особи, в інтересах якої зареєстроване вказане право, та Державного реєстратора, що вніс відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
На вищевикладене суд першої інстанції уваги не звернув, у зв`язку з чим дійшов передчасних висновків про закриття провадження у справі стосовно інших відповідачів, окремо не вирішив вказане питання з дослідженням відповідних норм права.
Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що вищезгадана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню в частині закриття провадження у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367-368, 371, 374, 379, 381-384, 389-390 ЦПК України, суд -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» задовольнити.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 травня 2020 року в частині закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови складено 01.07.2020.
 
Головуючий:                                                              В.В. Саліхов

Судді:                                                                          І.М. Вербова

                                                                                     О.В. Шахова