Ухвала    
 
24 червня 2020 року
м. Київ
справа № 757/8757/18-ц
провадження № 61-6419 ск20
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу представника акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за довіреністю - Крилової Олени Леонідівни на постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого           2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору іпотеки припиненим та усунення перешкод розпорядження майном шляхом вилучення записів з реєстрів,
ВСТАНОВИВ :
У лютому 2018 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», правонаступником якого є акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), у якому просив визнати припиненими зобов`язання, що виникли з іпотечного договору, укладеного 25 вересня 2006 року між сторонами з метою забезпечення повернення  ОСОБА_1 кредиту у розмірі 100 000,00 дол. США; усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вилучення з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відповідних відомостей (запису). Посилався на те, що у нього як іпотекодержателя відсутня заборгованість перед банком, разом з тим, банк як обтяжувач не подав до реєстратора відомості про припинення обтяження на квартиру та виключення з реєстру іпотек відомостей щодо нерухомого майна, що свідчить про порушення його права власності.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 грудня             2018 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове, яким позов  ОСОБА_1 задоволено.
Визнано припиненим зобов`язання, що виникло з іпотечного договору, укладеного 25 вересня 2006 року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 Усунуто перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом: 
- вилучення з Державного реєстру іпотек відомостей (запису) за реєстраційним номером обтяження 4044770, зареєстрованого 13 листопада 2006 року реєстратором - приватним нотаріусом Котковою О. А., тип обтяження: договір іпотеки від 25 вересня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 1835, об`єкт обтяження: двокімнатна квартира АДРЕСА_2 , іпотекодержатель: Закрите акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк», іпотекодавець ОСОБА_1 , строк виконання 25 вересня 2009 рік; 
- вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей (запису) за реєстраційним номером обтяження 3781962, зареєстрованого 25 вересня 2006 року реєстратором - приватним нотаріусом Котковою О. А., тип обтяження: заборона на нерухоме майно, підстава обтяження: договір іпотеки від 25 вересня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 1835, реєстратором - приватним нотаріусом Котковою О. А., об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_1 .
До Верховного Суду 04 травня 2020 року представник АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю - Крилова О. Л. подала та підписала касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого 2020 року у вказаній вище справі.
На підтвердження повноважень підписанта касаційної скарги, суду надано довіреність від 04 березня 2019 року, якою голова правління АТ КБ «ПриватБанк»Крумханзл Петр уповноважив Крилову О. Л. представляти інтереси банку в усіх органах державної влади й управління, у тому числі у Верховному Суді.
Відповідно до вимог частини третьої статті 392 ЦПК України касаційна скарга підписується особою, яка її подає, або представником такої особи. До касаційної скарги, поданої представником, повинна бути додана довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду, оскільки всупереч положень частини третьої статті 392 ЦПК України вона підписана Криловою О. Л., повноваження якої на представництво інтересів АТ КБ «ПриватБанк»у Верховному Суді не підтверджені належним чином.
Частинами першою, третьою статті 58 ЦПК Українивстановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. 
Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. 
Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».
Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення. 
Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять визначених  частиною третьою статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження  Крилової О . Л. представляти АТ КБ «ПриватБанк» в порядку самопредставництва. 
Не містить таких даних і Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за яким керівником  АТ КБ «ПриватБанк» (код 14360570), є Крумханзл Петр .
Що стосується здатності   Крилової О . Л. представляти в суді інтереси АТ КБ «ПриватБанк»на підставі довіреності, варто зазначити про таке. 
Відповідно до частин першої, другої статті 60 ЦПК України представником в суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду  спорів, що виникають з трудових правовідносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
Документами, які підтверджують повноваження представників у цивільному процесі, є довіреність юридичної особи; повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частини перша, третя, четверта статті 62 ЦПК України).
У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідних положень» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням              підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.
02 червня 2016 року Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України (Закон України №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»), відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 16-1, підпункт 11 якого передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.
Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.
Вказані зміни набули чинності 30 вересня 2016 року.
Справа за позовом  ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк»про визнання договору іпотеки припиненим та усунення перешкод розпорядження майном шляхом вилучення записів з реєстрів, розпочата після 30 вересня 2016 року, не є трудовою або малозначною справою, оскільки квартира, яка була передана в іпотеку, забезпечувала кредит у розмірі 100 000,00 дол. США, тому з 01 січня 2017 року представництво відповідача в судах касаційної інстанції має здійснюватись виключно адвокатом.
Подана до Верховного Суду від імені АТ КБ «ПриватБанк» касаційна скарга підписана Криловою О. Л. на підставі довіреності від 04 березня 2019 року. У Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні відомості про те, що             Крилова О. Л. має статус адвоката, і документа, який би це посвідчував, до касаційної скарги не додано.
Таким чином, до касаційної скарги не надано доказів належного уповноваження   Крилової О . Л. на вчинення будь-яких процесуальних дій від імені заявникау розумінні статті 62 ЦПК України. 
Пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК Українивстановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо: касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
Враховуючи те, що належних документів, які б засвідчували право               Крилової О . Л. на здійснення представництва АТ КБ «ПриватБанк»  як у порядку самопредставництва, так і представництва, не надано, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається заявнику.
За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтею 260, пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ :
Касаційну скаргу, подану представником акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» за довіреністю - Крилово     ю Олен ою Леонідівн ою на постанову Київського апеляційного суду від 19 лютого           2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору іпотеки припиненим та усунення перешкод розпорядження майном шляхом вилучення записів з реєстрів повернути особі, що її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                    О. В. Білоконь