ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/956/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  03 серпня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, 

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1  звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 24.10.2019 № 13-5205-2525/2017.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу, за містом якого зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_1 є власником легкового автомобіля марки Land Rover, моделі Range Rover Sport з наступними технічними характеристиками: об`єм циліндрів двигуна - 2993 куб. см, типом пального - дизель, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.7).  
В зв`язку з зазначеним відповідачем на підставі даних ІТС "Податковий блок" в автоматичному режимі сформовано податкове повідомлення-рішення № 13-5205-2525/2017 від 24.10.2019 за платежем транспортний податок з фізичних осіб в розмірі 25000 грн (а.с.8). 
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернулася до суду за захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до п.п.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України, платниками транспортного податку є, зокрема, фізичні особи, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що є об`єктами оподаткування відповідно до приписів Податкового кодексу України.
Базовий податковий (звітний) період відповідно до п.п.267.5.1 п.267.5 ст.267 ПК України дорівнює календарному року. 
Як слідує з оскаржуваного податкового повідомлення-рішення позивачу був нарахований транспортний податок за податковий період - 2017 рік.
Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 ст.267 ПК України об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.
Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.
Відповідно до ст. 8 Закону України від 21.12.2016 № 1801-VIII "Про Державний бюджет України на 2017 рік" розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2017 складав 3200 грн.
Таким чином об`єктом оподаткування у 2017 році є автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 200 000 грн.
Постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (надалі також - Методика).
Методика встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком (п.1 Методики визначення середньо ринкової вартості легкових автомобілів).
Пунктом 2 Методики визначено, що середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів, виходячи з ціни нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.
Згідно пункту 4 Методики інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством "Держзовнішінформ" до Мінекономрозвитку.
Мінекономрозвитку відповідно до Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, що є об`єктами оподаткування транспортним податком, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального (п.13 Методики).
Пунктом 267.4. ст.267 ПК України визначена ставка податку з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.
Підпунктом 267.6.3 п.267.3 ст.267 ПК України передбачено, що органи внутрішніх справ зобов`язані до 1 квітня 2015 року подати контролюючим органам за місцем реєстрації об`єкта оподаткування відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами.
З 1 квітня 2015 року органи, що здійснюють державну реєстрацію транспортних засобів, зобов`язані щомісяця у десятиденний строк після закінчення календарного місяця подавати контролюючим органам відомості, необхідні для розрахунку та справляння податку фізичними та юридичними особами, за місцем реєстрації об`єкта оподаткування станом на перше число відповідного місяця.
Форма подачі інформації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Така форма подачі відповідної інформації затверджена Наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2015 № 563 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 липня 2015 року за № 785/27230) з наступними змінами, внесеними наказом Міністерства фінансів України №583 від 16.06.2017.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи позивач є власником легкового автомобіля марки Land Rover, моделі Range Rover Sport з наступними технічними характеристиками: об`ємом циліндрів двигуна - 2993 куб. см., типом пального - дизель, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідачем на підставі даних ІТС "Податковий блок", що отримані з офіційних джерел, в автоматичному режимі було сформовано податкове повідомлення-рішення №13-5205-2525/2017 від 24.10.2019 про сплату позивачем транспортного податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн. 
Відповідно до підпункту 267.6.2 пункту 267.6 статті 267 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум транспортного податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).
Проте, як вбачається з матеріалів справи, спірне податкове повідомлення-рішення щодо визначення грошового зобов`язання з транспортного податку за 2017 рік було прийнято у 2019 році, тобто з порушенням законодавчо встановленого строку.
Водночас, позивачем в якості доказу були надані листи Мінекономрозвитку №3841-06/15227-07 від 05.03.2020 та №3821-06/45199-07 від 21.07.2020, за змістом яких зазначено, що розрахована у 2017 році середньоринкова вартість автомобіля Land Rover Range Rover Sport з об`ємом циліндрів двигуна 3,0 літра, дизель, 2013 року випуску становила 1 191  590,82 грн., що свідчить про те, що належний позивачу транспортний засіб не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2017 році.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що визначення позивачу суми грошового зобов`язання з транспортного податку за 2017 рік суперечить нормам Податкового кодексу України, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення відповідача від 24.10.2019 № 13-5205-2525/2017 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої підлягає скасуванню.
Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. а за подання апеляційної скарги було сплачено судовий збір у розмірі 1261,20 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями.
За наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області судового збору у розмірі 2 102, 50 грн. (840,80 + 1261,20).
Керуючись статтями 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2020 року - скасувати.
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області від 24.10.2019 № 13-5205-2525/2017.
Стягнути з Головного управління Державної податкової служби України у Чернігівській області (код ЄДРПОУ 43143966) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві гривні).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Г.В.Земляна

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк