Справа № 465/999/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П. 
Провадження № 33/811/727/20                 Доповідач: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

24 липня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Голода А.Я., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Голода А.Я. на постанову Франківського районного суду м. Львова від 12 травня 2020 року, 

встановив:

постановою Франківського районного суду м. Львова від 12 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті ) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривні 40 копійок.
Згідно постанови ОСОБА_1 , 13 лютого 2020 року о 14 год. 16 хв., по вул. Стрийська, 338 у м. Львові, керував автомобілем марки MERCEDES-BENZ E300D, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, запах алкоголю із порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями порушив вимоги п. 2.5 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Голод А.Я. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі.
В обґрунтування покликається на те, що 13 лютого 2020 року по вул. Стрийська, 338 у м. Львові ОСОБА_1 приїхав автомобілем до магазину купити продуктів, після чого його автомобіль MERCEDES-BENZ E300D, д.н.з. НОМЕР_1 не завівся, а тому розуміючи, що в цей день вже не буде керувати транспортним засобом, випивав алкоголь разом із знайомими біля магазину. Звертає увагу, що ОСОБА_1 наміру керувати транспортним засобом не мав, оскільки автомобіль був несправний. Крім цього, під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 заперечував присутність двох свідків під час огляду його на стан алкогольного сп`яніння, як і сам факт керування транспортним засобом, в тому числі і стан алкогольного сп`яніння. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Голода А.Я. вважаю, що постанову суду першої інстанції необхідно залишити без зміни виходячи з наступного.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частина перша ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що відповідає фактичним обставинам справи.
Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №405561 від 13 лютого 2020 року, особисті пояснення ОСОБА_1 під час розгляду справу в суді першої та апеляційної інстанціях, пояснення свідка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи, яким суд дав належну оцінку.
Щодо доводів апелянта про те, що дана постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального права, що призвело до однобічного та поверхневого з`ясування обставин справи, без повного їх дослідження та належної оцінки, а тому є передчасною та необґрунтованою, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, яка містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.
Посилання апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час розгляду в суді апеляційної інстанції.
Крім цього, суд першої інстанції вірно врахував, що ОСОБА_1 приїхав до магазину транспортним засобом, а отже керував транспортним засобом та не повинен був вживати алкогольні напої його поведінка під час паркування транспортного засобу та після того була неадекватною, з огляду на те, що він сам розбив фару свого автомобіля, що підтверджується як його поясненнями, так і письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Саме, зважаючи на на таку поведінку ОСОБА_1 , свідок ОСОБА_2 запідозрила, що ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та викликала працівників поліції. Вживання алкогольних напоїв після того, як було припарковано автомобіль, також підтвердив і сам ОСОБА_1 .
Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи судом першої інстанції не було допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, а отже підстав для скасування або зміни постанови судді не вбачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

постановив:

апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Голода А.Я. - залишити без задоволення.
Постанову Франківського районного суду м. Львова від 12 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                         О.В. Маліновська-Микич