справа № 357/6689/19
провадження № 22-ц/824/7615/2020

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
01 липня 2020 року                                                                    м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Писаної Т.О.
суддів - Приходька К.П., Журби С.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» на заочне рішення Сквирського районного суду Київської області від 21 січня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу, 
 
                                            В С Т А Н О В И В:
 
У червні 2019 року позивач ТОВ «АВТО ПРОСТО» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначив, що 09 грудня 2010 року між ним та ОСОБА_1 , укладено Угоду № 332274 з додатками №1та №2, які є її невід`ємними складовими, з метою придбання відповідачем автомобіля марки «Chevrolet», моделі «Cruze» через надання позивачем послуг системи АвтоТак.
Система придбання автомобіля «Авто Так» полягає у формуванні групи покупців, які бажають придбати товар високої якості, зокрема, автомобіль, та які стають учасниками такої системи. Відповідач надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи «Авто Так», які забезпечують придбання автомобіля кожним учасником, який належним чином виконує зобов`язання за Угодою.
Відповідно до асигнаційного акта від 28 квітня 2011 року ОСОБА_1 одержала право на отримання автомобіля марки «Chevrolet», модель «Cruze».
13 травня 2011 року ОСОБА_1 реалізувала передбачене Угодою право на вибір іншого автомобіля і шляхом підписання відповідного Акта вона обрала автомобіль марки «Opel», модель «Astra».
На момент одержання права на отримання автомобіля, поточна ціна автомобіля марки «CHEVROLET», модель «Cruze» становила 149 280 грн, а вартість автомобіля марки «Opel», модель «Astra» - 146 080 грн.
Різниця у вартості автомобілів була врахована позивачем в рахунок внесків ОСОБА_1 
13 травня 2011 року між позивачем, як кредитором та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як поручителями, був укладений договір поруки, за яким останні зобов`язалися нести відповідальність перед кредитором у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за Угодою.
26 травня 2011 року ОСОБА_1 отримала у власність автомобіль марки «Opel», модель «Astra», 2011 року випуску, сірого кольору, № шасі (кузова рами)  НОМЕР_1 , д.н.з.  НОМЕР_2 та зареєструвала його на своє ім`я.
З квітня 2018 року ОСОБА_1 стала порушувати встановлені Угодою строки сплати щомісячних платежів, а з лютого 2019 року припинила їх сплачувати.
Внаслідок невиконання ОСОБА_1 встановлених Угодою умов утворилася заборгованість у розмірі 111 030 грн, яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів. Крім того, просив стягнути солідарно з відповідачів суму сплаченого ним судового збору в розмірі 1 921 грн.
Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 11 грудня року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ТОВ «АВТО ПРОСТО», в інтересах якого діє адвокат Сметанюк І.M., в апеляційній скарзі просить його скасувати з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Зазначає, що судом не було взято до уваги що додатком №1 до Угоди встановлено розмір зобов`язань за Угодою у сумі 146 080 грн, однак пунктом 2.2 додатку № 2 Угоди, поточна ціна автомобіля, зазначена в додатку №1 до Угоди - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена ТОВ «АВТО ПРОСТО» виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором, на день укладення Угоди.
Таким чином висновки суду про те, що додатком №1 встановлено розмір зобов`язань в сумі 146 080грн є таким, що не відповідають умовам Угоди та матеріалам справи.
Крім того зазначає, що додатком №3 до Угоди визначено загальну суму грошових зобов`язань ОСОБА_1 станом на день підписання цього додатку.
Положеннями п. 3 додатку №3 визначено, що сума заборгованості за Угодою має бути погашена в повному обсязі згідно з графіком внесків учасника.
Відповідно до положень статей 2,3 додатку №2 до Угоди сума заборгованості може бути змінена в разі зміни поточної ціни автомобіля.
Отже, додаток №3 до Угоди не встановлює новий порядок погашення заборгованості, оскільки, зобов`язання учасника повністю погасити заборгованість згідно з графіком внесків учасника після отримання автомобіля та можливість зміни поточної ціни автомобіля відображено в додатку №2 до Угоди.
Крім того, як в додатку №3 до Угоди (п. 3) так і в договорі поруки (п. 2.4.) передбачено, що розмір зобов`язання щодо сплати внесків може бути змінений відповідно до ст.ст. 2 та 3 додатку №2 до Угоди в разі зміни поточної ціни автомобіля.
ТОВ «АВТО ПРОСТО» не може зафіксувати поточну ціну автомобіля, оскільки поточна ціна автомобіля щомісяця встановлюється постачальником та/або виробником та/або імпортером автомобілів, про що зазначено в Угоді, тому ТОВ «АВТО ПРОСТО» не може її визначати на свій розсуд.
Позивач зазначає, що врахування поточної ціни автомобіля зумовлене тим, що автомобілі учасникам групи позивачем замовляються щомісячно, після накопичення коштів у фонді на придбання автомобілів та після здійснення процедури розподілу товару (асигнаційні акти). Тому позивач купує автомобілі учасникам групи за ринковими цінами, які можуть змінюватися. І для того, щоб внесків в певному місяці вистачало для придбання автомобіля за його ринковою вартістю, ТОВ «АВТО ПРОСТО» використовує для розрахунків щомісячних платежів поточну ціну автомобілів, яка повідомляється їх постачальниками.
За таких обставин ні Угодою, ні додатками до неї не передбачається можливості фіксації ціни автомобіля, необхідної для розрахунку внесків станом на день придбання такого автомобіля.
У статті 7 додатку №2 до Угоди зазначено про те, що позивач може обрати модель іншу, ніж зазначена в додатку №1 до Угоди, однак в подальшому має сплачувати повні внески відповідно до поточної ціни автомобіля зазначеної у додатку №1 до Угоди.
Однак суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що зобов`язання ОСОБА_1 повністю виконане з огляду на ціну автомобіля марки «Opel» «Astra»,що суперечить умовам Угоди.
Підсумовуючи викладене вище, на відміну від доводів суду першої інстанції, сума заборгованості ОСОБА_1 зазначена в додатку №3 до Угоди та ціни придбаного нею автомобіля, не може вважатися заборгованістю за Угодою, оскільки такий принцип визначення заборгованості, який застосував районний суд, суперечить умовам Угоди.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не визнає позовних вимог. Зазначає, що відповідно до умов Угоди нею було сплачено 341 731,44 грн і на момент передачі їй автомобіля було зафіксовано його заставну суму, яка складає 177 908,29 грн. Дана обставина підтверджується п. 2.4 договору поруки від 13 травня 2011 року, яким передбачено, що поручитель і кредитор погоджуються щодо розміру забезпечення порукою вимог кредитора до боржника у сумі всіх повних внесків та передбачених Угодою платежів, що підлягають сплаті боржником.
Оскільки на момент підписання договору поруки розмір забезпечених порукою вимог складав 177 908,29 грн, тому остаточна ціна автомобіля була визначена і зафіксована саме в такому розмірі. За таких обставин нею повністю виконані зобов`язання перед позивачем, щодо виконання в повному обсязі своєчасності взятих на себе обов`язків.
Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки в даній справі ціна позову становить 111 030 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання за Угодою та додатками до неї виконані в повному обсязі, оскільки додатком №1 було встановлено розмір її зобов`язань та після реалізації свого права на вибір іншого автомобіля відповідач фактично сплатила позивачу в повному обсязі розмір боргових зобов`язань, а тому відсутні правові підстави для задоволення позову.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком з огляду на таке.
Як убачається із матеріалів справи, 09 грудня 2010 року між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_1 укладено Угоду № 332274 та підписані додатки 1, 2, які є її невід`ємними частинами, з метою отримання автомобіля марки «CHEVROLET» Cruze через систему надання послуг з придбання автомобілів АвтоТак.
Угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг придбання автомобілів АвтоТак. Дана система полягає у створені групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості (автомобіль) та через механізми, встановлені Угодою забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг щомісячними внесками протягом декількох років.
При виконанні умов Угод, укладених з учасниками в рамках системи АвтоТак, позивач надає учасникам послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля через систему АвтоТак. Послуги полягають у формуванні груп учасників, організації та створенні умов для придбання автомобілів учасниками, на підставі Угоди, забезпечення отримання учасником автомобіля, також надання інших послуг, передбачених Угодою, які забезпечують придбання автомобіля кожним учасником системи АвтоТак, який належним чином виконує зобов`язання за Угодою.
Відповідно до п. 2.1. та п. 2.2 ст. 2 додатку № 2 поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється ТОВ «АВТО ПРОСТО» виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором. Поточна ціна автомобіля, зазначена в додатку №1 до Угоди - це остання поточна ціна автомобіля, повідомлена ТОВ «АВТО ПРОСТО» виробником та/або імпортером та/або дистриб`ютором, на день укладення Угоди.
Згідно із п. 1, п. 2, п. З, п. 4, п. 5 додатку №3 від 28 квітня 2011 року загальна сума грошових зобов`язань позивача станом на день підписання цього додатку за Угодою становить 234 046,99 грн. На день підписання цього додатку відповідач сплатив на користь позивача 56 138,70 грн. Сума заборгованості учасника станом на день підписання цього додатку складає 177 908, 29 грн. Зобов`язання по сплаті вищевказаних коштів учасник системи несе перед ТОВ «АВТО ПРОСТО». Термін дії угоди до 31 грудня 2020 року.
13 травня 2011 року між позивачем, як кредитором та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як поручителями, був укладений договір поруки, за яким вони зобов`язалися відповідати перед кредитором у разі невиконання ОСОБА_1 зобов`язань за Угодою.
Цього ж дня, ОСОБА_1 реалізувала своє право на вибір іншого автомобіля шляхом підписання Акта вибору автомобіля, згідно з яким вона просила надати їй замість автомобіля марки «CHEVROLET» МОДЕЛІ «CRUZE» - автомобіль марки «Opel», моделі «Astra».
26 травня 2011 року ОСОБА_1 отримала у власність автомобіль марки «Opel», модель «Astra», 2011 року випуску, сірого кольору, № шасі (кузова рами)  НОМЕР_1 , д.н.з.  НОМЕР_2 та зареєструвала його на своє ім`я.
На момент одержання права на отримання автомобіля, поточна ціна автомобіля марки «CHEVROLET» МОДЕЛІ «CRUZE» становила 149 280 грн, а автомобіля марки «Opel», моделі «Astra» - 146 080 грн.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до додатку № 2 до Угоди:
«Повний внесок - щомісячний платіж, що складається з суми чистого внеску, щомісячного внеску в оплату послуг та щомісячного внеску в оплату страхового платежу, і підлягає сплаті учасником в порядку та у строки, визначені Угодою».
«Цілий чистий внесок - частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати автомобіля та формування фонду для повернення коштів і, розмір якого розраховується шляхом ділення поточної ціни автомобіля на кількість внесків, передбачену Графіком внесків», (відповідно до додатку №1 до Угоди становить 0,8333% від поточної ціни автомобіля).
«Внесок в оплату послуг - частина щомісячного повного внеску, який є оплатою послуг АВТО ПРОСТО, розмір кожного з яких складає зазначений в додатку №1 відсоток від поточної ціни автомобіля», (відповідно до додатку №1 до Угоди становить 0,38% від поточної ціни автомобіля + ПДВ).
Внесок в оплату страхового платежу - частина щомісячного повного внеску, який є оплатою за договором страхування, об`єктом якого є майнові інтереси, пов`язані із життям учасника - фізичної особи, протягом всього строку графіка внесків. Учаснику надається можливість сплачувати страховий платіж рівними частинами в складі повних внесків шляхом сплати щомісячних внесків в оплату страхового платежу, розмір кожного з яких складає зазначений в додатку №1 незмінний відсоток від поточної ціни автомобіля», (відповідно до додатку №1 до Угоди становить 0,065% від поточної ціни автомобіля).
Поточна ціна автомобіля - ціна автомобіля, яка встановлюється постачальником в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою.
Згідно п. 2.1 ст. 2 додатку № 2 до Угоди поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою, протягом всього строку існування групи, та повідомляється АВТО ПРОСТО постачальником.
Відповідно до п.2.6 додатку №2 до Угоди чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, розраховуються як відсоток від поточної ціни автомобіля.
Позивачем за період з січня 2011 року по січень 2019 року (включно), було сплачено 89 внесків в оплату послуг 84,1138% вартості автомобіля (чисті внески), що підтверджується відповідним розрахунком відповідача.
Таким чином, на час звернення позивача з цим позовом відповідачем у повній мірі не виконано перед позивачем своїх зобов`язань за Угодою.
На підтвердження розміру заборгованості позивачем наведений розрахунок суми боргу у розмірі 111030грн, що складається з 38148,30 грн 31 внесків в оплату послуг та 72612,64 грн зі сплати чистих внесків. Указаний розрахунок відповідачем не спростований.
Заперечення відповідачки ОСОБА_1 про те, що на момент передачі транспортного засобу було зафіксовано заставну суму транспортного засобу, яка склала 177908,29 грн не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи. Зокрема, пунктом 2.4 договору поруки від 13 травня 2011 року, яким керується відповідачка, указано, що співпоручитель і кредитор цим погоджуються, що розмір забезпечених порукою вимог кредитора до боржника дорівнює сумі всіх повних внесків та інших передбачених угодою платежів, що підлягають сплаті боржником. На час підписання договору поруки розмір забезпечених порукою вимог складає 177908,29 грн. При цьому у останньому реченні указаного пункту договору поруки застережено, що вказана заборгованість може бути змінена в порядку, передбаченому статтею 2 додатку №2 до угоди. 
Отже, відсутні підстави вважати, що сторонами було зафіксовано суму боргу, оскільки умовами договорів як щодо основного зобов`язання, так і щодо забезпечення цього зобов`язання передбачено, що ціна автомобіля протягом всього строку існування групи є змінюваною, яка розраховується із розрахунку поточної ціни автомобіля.
Як передбачено статтею 11 Закону України «Про ціни та ціноутворення», вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
В розділі 1 додатку №2 до Угоди позивач та відповідач погодили, що внеском в оплату послуг є частина щомісячного повного внеску, який є оплатою послуг ТОВ «АВТО ПРОСТО», розмір кожного з яких складає зазначений в додатку №1 відсоток від поточної ціни автомобіля.
У додатку №1 до Угоди, який є невід`ємною складовою Угоди і добровільно підписаний сторонами, встановлено: «щомісячний внесок в оплату послуг становить 0.38% від поточної ціни автомобіля + ПДВ».
Отже, відповідач здійснювала оплату за послуги виключно в розмірі, встановленому договором (додатком №1 до Угоди) - 0,38% від поточної ціни автомобіля + ПДВ.
Жодною статтею як Угоди так і додатків до неї, не передбачено право відповідача сплачувати, а обов`язок позивача в подальшому розраховувати щомісячні внески в оплату послуг, після отримання автомобіля, виходячи із поточної ціни автомобіля, що діяла на день придбання такого автомобіля.
Пунктом 2.2 ст. 2 додатку № 2 до Угоди та ст. 5 Угоди передбачений порядок розрахунку внеску в оплату послуг за Угодою, згідно з яким кожний із 120 внесків в оплату послуг розраховується та повинен бути сплачений з урахуванням поточної ціни автомобіля.
Відповідно до розділу 1 додатку №2 до Угоди поточна ціна автомобіля - ціна автомобіля, яка встановлюється постачальником в останній робочий день кожного місяця та є основою для розрахунку розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою.
Розрахунок щомісячних платежів у відповідності до поточної ціни товару (автомобіля) також закріплено в ліцензійних умовах, зокрема відповідно до п. 6.2. розділу VI яких, ліцензіат під час провадження діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів в групах з урахуванням вимог цих ліцензійних умов може змінювати розмір періодичних платежів на підставі зміни поточної ціни товару, встановленої постачальником.
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином докази по справі, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову, що призвело до неправильного вирішення справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи при вирішенні позову, є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Згідно з положеннями частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином, зважаючи на положення частини десятої статті 141 ЦПК України, з відповідачів на користь ТОВ «АВТО ПРОСТО» підлягає стягненню судовий збір  за подання позовної заяви у розмірі 1 921 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 2 881,50 грн, всього 4 802, 50 грн, по  1 600,83 грн з кожного.
Згідно з частиною 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» задовольнити.
Заочне рішення Сквирського районного суду Київської області від 21 січня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ),  ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» (СДРПОУ 35509011) заборгованість за Угодою № 332274 від 09 грудня 2010 року в розмірі 111 030 (сто одинадцять тисяч тридцять) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» (СДРПОУ 35509011) 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 83коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» (СДРПОУ 35509011) 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 83коп. судового збору.
Стягнути з  ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» (СДРПОУ 35509011) 1 600 (одна тисяча шістсот) грн 83коп. судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків зазначених в статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                          Т.О. Писана
 
Судді                                                                                       К.П. Приходько
 
                                                                                                 С.О. Журба