УХВАЛА

16 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 460/2593/19
адміністративне провадження № К/9901/18201/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Смоковича М.І.,  

перевіривши касаційну скаргу Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" про визнання дій протиправними, скасування наказу, 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" про визнання дій протиправними, скасування наказу. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29 листопада                   2019 року позов задоволено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2020 року рішення суду першої інстанції про визнання дій протиправними, скасування наказу, стягнення моральної шкоди - скасовано частково, а саме, в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дій Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» щодо систематичної постановки ОСОБА_1 на профілактичний облік засуджених, схильних до вчинення правопорушень, - і в цій частині прийнято нову постанову. Відмовлено у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96)» щодо систематичної постановки ОСОБА_1 на профілактичний облік засуджених, схильних до вчинення правопорушень. У решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року в адміністративній справі №460/2593/19 залишено без змін.
21 липня 2020 року зазначена касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). 
Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано надати уточнену касаційну скаргу із зазначенням підстав для касаційного оскарження судового рішення та їх обґрунтування з урахуванням статті 328 КАС України та наданням документа про сплату судового збору за звернення із касаційною скаргою на судові рішення.   
У встановлений судом строк скаржником надано заяву про відстрочення/розстрочення сплати судового збору, обґрунтовану посиланням на положення частину першу статті 133 КАС України, частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» та тим, що ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" є бюджетною неприбутковою установою, а відсутність фінансування витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, унеможливлює подання касаційної скарги. На підтвердження надано світлокопію кошторису ДУ "Городищенська виправна колонія (№96)" на 2020 рік.   
Надавши оцінку викладеним доводам уточненої касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги особі, яка її подала.
Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Отже, суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин.
При цьому в частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат.
Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами.
Суд, що вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги), встановивши за результатом розгляду відповідного клопотання наявність установленої законом підстави для зменшення тягаря несення судових витрат та дійшовши висновку про необхідність реалізації такого свого права, самостійно, зважаючи на наявні обставини, визначає спосіб зменшення цього тягаря. Визначення способу зменшення тягаря несення судових витрат є прерогативою відповідного суду.
До того ж, ураховуючи предмет спору, заявник у даному випадку не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір». 
Таким чином, заява про розстрочення/відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає. 
Крім того, враховуючи те, що скаржник також не усунув недоліки касаційної скарги в частині зазначення підстав для касаційного оскарження судового рішення та відповідного їх обґрунтування з огляду на вимоги статті 328 КАС України, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.   
Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Згідно із частиною восьмою статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
З огляду на те, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги в частині зазначення конкретних підстав касаційного оскарження судових рішень відповідно до вимог статті 328 КАС України та їхнього обґрунтування, а також не надано документ про сплату судового збору за звернення із касаційною скаргою на судові рішення, касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 КАС України, 
у х в а л и в :          
Заяву Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" про розстрочення/відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення. 
Касаційну скаргу Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Городищенська виправна колонія (№96)" про визнання дій протиправними, скасування наказу - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                О. В. Кашпур          
          
Судді:                                                                                                    О.Р. Радишевська      

          М.І. Смокович