ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/17273/18                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 червня 2020 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛ ГРУП» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛ ГРУП» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТІЛ ГРУП» (надалі за текстом - «ТОВ «СТІЛ ГРУП», позивач) звернулось до суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень: № 0010691401 від 03.08.2018 р., яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 75 370, 00 грн.; № 0010701401 від 03.08.2018 р., яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 510,00 грн. 
На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв всупереч встановленому законом порядку.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і прийняти нову постанову про задоволення позову.
Зокрема, скаржник стверджує, що ТОВ «СТІЛ ГРУП» повідомляло про втрату і вибуття з оперативного обліку підприємства первинної бухгалтерської документації та просило перенести проведення документальної позапланової виїзної перевірки до моменту відновлення документів.
Поруч з цим, наголошує на невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у період з 06.07.2018р. по 12.07.2018р. посадовцями Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СТІЛ ГРУП» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «Квант віюр» за червень 2015 року, ТОВ «Горсан» за червень, липень, серпень 2015 року, ТОВ «Ексон проект» за квітень 2015 року, ТОВ «СДС Метал» за липень 2016 року та ТОВ «Зім груп» за квітень 2015 року.
Результати перевірки оформлено актом № 487/26-15-14-01-02/38505947   від 19.07.2018р.
Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги:
- п.  44.6. ст.  44 ПК України  - ненадання ТОВ «СТІЛ ГРУП» контролюючим органам оригіналів документів, чи їх копій при здійсненні податкового контролю;
- п.  44.1, п.  44.2, п.  44.3, п.  44.4  ст.  44, пп.  134.1.1  п.  134.1  ст.  134 ПК України, П(С)БО 9 «Запаси», затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246, п. 6  П(С)БО 16  «Витрати» затвердженого  наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 54266 грн;
- п.  188.1. ст.  188, п.  198.1, п.  198.2, п.  198.3, п.  198.6  ст.  198 ПК України, ст.  1, ст.  9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 60296 грн.
На підставі акта перевірки ГУ ДФС у м. Києві 03.08.2018 прийнято податкові повідомлення-рішення №0010681401, №0010691401, № 0010691401 .
ТОВ «СТІЛ ГРУП» звернулося зі скаргою до Державної фіскальної служби України, у якій просило скасувати зазначені податкові повідомлення-рішення.
За результатами розгляду скарги ДФС України прийнято рішення №30679/6199-99-11-01-01-25 від 21.09.2018р., яким скасовано податкове повідомлення-рішення №0010681401 від 03.08.2018, а податкові повідомлення-рішення №0010701401, №0010691401 від 03.08.2018  залишено без змін.
Не погоджуючись із  податковими повідомленнями-рішеннями №0010701401, №0010691401 від 03.08.2018, вважаючи їх протиправним та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.
За таких обставин справи, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про оскарження ТОВ «СТІЛ ГРУП» у цій справі податкових повідомлень-рішень №0010681401 та №0010691401.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом оскарження у даній справі є податкові повідомлення-рішення від 03.08.2018 №0010701401, яким до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 510,00 грн, та №0010691401, яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 75 370 грн, у тому числі 60  296 грн. за основним зобов`язанням та 15  074 грн за штрафними санкціями.
Висновок контролюючого органу про порушення вимог законодавства вмотивовано наступним.
В ході перевірки встановлено наявність фінансово-господарських взаємовідносин між ТОВ «СТІЛ ГРУП» та контрагентами:  ТОВ «Квант віюр» за червень 2015 року, ТОВ «Горсан» за червень, липень, серпень 2015 року, ТОВ «Ексон проект» за квітень 2015 року, ТОВ «СДС Метал» за липень 2016 року та ТОВ «Зім груп» за квітень 2015 року.
Водночас, перевіркою встановлено відсутність факту придбання «СТІЛ ГРУПП» товарів (робіт та послуг) у вищевказаних контрагентів.
Позивачем не надано до перевірки первинні, в тому числі бухгалтерські, документи, які стосуються взаємовідносин позивача з ТОВ «Квант віюр» за червень 2015 року, ТОВ «Горсан» за червень, липень, серпень 2015 року, ТОВ «Ексон проект» за квітень 2015 року, ТОВ «СДС Метал» за липень 2016 року та ТОВ «Зім груп» за квітень 2015 року.
Разом з тим, в ході перевірки встановлено, що до інформаційних баз даних по ТОВ «Квант віюр» внесена інформація, що вказане підприємство зареєстровано (перереєстровано) та здійснювало фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників, що підтверджується протоколом допиту ОСОБА_1 . 
Будучи допитаним засновник, керівник, головний бухгалтер ТОВ «Горсан» зазначив, що жодних фінансово-господарських взаємовідносин з іншими підприємствами не проводив.
Згідно ухвали Печерського районного суду м.Києва в ході досудового розслідування було здобуто докази, які свідчать про те, що грошові кошти від суб`єктів господарювання реального сектору економіки надходять на рахунки суб`єктів господарювання з ознаками «фіктивності», в тому числі на розрахункові рахунки ТОВ "БІЛД-НОВА", ТОВ "ЕКСОН-ПРОЕКТ", ТОВ "ЛАРНАКА", ТОВ "МІДЛЕНД-ГРУПП", ТОВ "МАЙТЕК-СИСТЕМ", ТОВ "ФОНТЕРРА-ЦЕНТР", ТОВ "МАЙГЕР ПЛЮС", ТОВ "НАДЕЖДА НСК", які на теперішній час продовжують здійснювати діяльність, пов`язану з незаконним переказом безготівкових грошових коштів у готівку і навпаки, незаконним виведенням безготівкових грошових коштів у тіньовий, не контрольований державою обіг та їх легалізацію.
ТОВ «СДС Метал» за відповідний період не подано до ДФС податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку, податкову звітність з податку на прибуток та фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва.
Поруч з цим, в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявний вирок Подільського районного суду міста Києва у справі №758/4178/16-к від 19.04.2016, яким ОСОБА_2 (керівника ТОВ «Зім груп») визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.205 КК України.
На думку контролюючого органу наведене свідчить про те, що перевіркою не підтверджено проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, а документування зазначених операцій було здійснено без отримання результатів таких операцій в дійсності.
Підпунктом «а» пункту  198.1  статті  198 ПК України  передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Згідно пункту  198.2  статті  198 ПК України  датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до пункту  198.3  статті  198 ПК України  податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до  статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом  193.1  статті  193  цього  Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно пункту  198.6  статті  198 ПК України  не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом  201.11  статті  201  цього  Кодексу.
Відповідно до частини першої  статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.
Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
За змістом наведених правових норм податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.
Відповідно до пункту  44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно пункту 44.3 статті 44 ПК України платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених  пунктом 44.1  цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до  статті 39  цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.
Підпунктом 44.5 статті 44 ПК України визначено, що у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в  пунктах 44.1  і  44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено  митне оформлення  відповідної  митної декларації.
Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.
У разі неможливості проведення  перевірки  платника податків у випадках, передбачених цим підпунктом, терміни проведення таких перевірок переносяться до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах визначених цим підпунктом строків.
Відповідно до пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Судом встановлено, що як під час перевірки, так і після її проведення позивачем не було надано контролюючому органу жодних первинних документів щодо взаємовідносин з контрагентами.
Відсутність документального підтвердження фінансово-господарських відносин з контрагентами ТОВ «Квант віюр» за червень 2015 року, ТОВ «Горсан» за червень, липень, серпень 2015 року, ТОВ «Ексон проект» за квітень 2015 року та ТОВ «Зім груп» за квітень 2015 року апелянт обґрунтовує тим, що строк зберігання документів, передбачений пунктом 44.3 статті 44 ПК України, закінчився та вказані документи не збереглися.
Поруч з цим, апелянт зазначає, що надання документального підтвердження фінансово-господарських відносин з ТОВ «СДК-Метал» за липень 2016 року неможливо, з огляду на те, що вказана документація вибула з оперативного обліку підприємства, про що був складений відповідний акт і повідомлено належні контролюючі органи.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що письмовий  запит контролюючого органу №42984/10/26-15-14-01-02 від 22.12.2017р. з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин ТОВ «СТІЛ ГРУПП» з ТОВ «Квант віюр» за червень 2015 року, ТОВ «Горсан» за червень, липень, серпень 2015 року, ТОВ «Ексон проект» за квітень 2015 року, ТОВ «СДС Метал» за липень 2016 року та ТОВ «Зім груп» за квітень 2015 року надійшов на адресу позивача 28.12.2017р. 
Таким чином, на момент надходження запиту щодо надання документального підтвердження з питань можливого порушення податкового законодавства (28.12.2017р.) строк зберігання документів, передбачений пунктом 44.3 статті 44 ПК України, не закінчився.
Також, як вбачається з матеріалів справи, заява-повідомлення ТОВ «СТІЛ ГРУП» про втрату (загублення) бухгалтерської документації від 22.02.2018р. отримана ДПІ у Святошинському районі ГУ ДФС у м. Києві 12.03.2018р. 
Абзацом другим пункту 44.5 статті 44 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. 
Відтак, строк для відновлення позивачем втрачених документів закінчився 10.06.2018р. Проте, відповідних документальних підтверджень фінансово-господарських відносин з контрагентами ТОВ «СТІЛ ГРУП» не надано ні контролюючому органу, ні до суду.
Колегія суддів зауважує, що при наданні відповіді на запит контролюючого органу від 22.12.2017р., позивач зазначав про неможливість надання документів з огляду на їх втрату з необережності.
Поруч з цим, у відповіді на запит від 05.07.2018р. ТОВ «СТІЛ ГРУП» повідомляє вже про інші обставини, які унеможливлюють надання вказаних документів, а саме - закінчення строку їх зберігання, у зв`язку із чим вказані документи на підприємстві не збереглися.
Водночас, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. 
Правова позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у постанові від 06.08.2019 р. у справі №160/8441/18.
Не можна залишити поза увагою і той факт, що вироком Солом`янського районного суду м. Києва керівника та головного бухгалтера ТОВ «Квант віюр» визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 205-1 КК України (фіктивне підприємництво).
Вироком Обухівського районного суду Київської області засновника, керівника та головного бухгалтера ТОВ «Горсан» визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.205, ч.2 ст.205-1 КК України (фіктивне підприємництво).
Ознаки «фіктивності» ТОВ «Експон-проект» встановлені ухвалою Печерського районного суду м. Києва.
Вироком Подільського районного суду м. Києва керівника ТОВ «Зім груп» визнано винною за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.205 КК України (фіктивне підприємництво).
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Водночас, колегія суддів бере до уваги, що суд першої інстанції не досліджував та не надав оцінки взаємовідносинам позивача з ТОВ «Квант віюр», ТОВ «Горсан», ТОВ «Ексон проект», ТОВ «СДС Метал», ТОВ «Зім груп».
Натомість окружний адміністративний суд вдався до аналізу діяльності ТОВ «Лімна-Груп», ТОВ «Клер Транс», які не були контрагентами позивача і жодного стосунку до спірних правовідносин не мають.
В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині.
Керуючись статтями  315,  317,  321,  322,  325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІЛ ГРУП» задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову відмовити повністю.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                    суддя                                                         І.О.Лічевецький

                                     суддя                                                         В.П.Мельничук

                                     суддя                                                         О.М.Оксененко