ПОСТАНОВА
Іменем України

15 вересня 2020 року 
Київ
справа №802/2321/17-а
адміністративне провадження №К/9901/52679/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю.,  Рибачука А.І., 
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 802/2321/17-а 

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2018 року, прийняте у складі головуючого судді:  Дмитришеної Р.М. та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2018 року у складі колегії суддів: головуючого - Драчук Т.О., суддів: Полотнянка Ю.П. Загороднюка А.Г.

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та просив визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо відмови у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області за межами населеного пункту, оформлені листом від 14 серпня 2017 року № 78/0-6711/6-17 та зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області надати позивачу дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області за межами населеного пункту.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2018 року,  адміністративний позов задоволено в повному обсязі. Вирішено:
Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за від 14 серпня 2017 року № 78/0-6711/6-17.
Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути письмову заяву ОСОБА_1 від 22 лютого 2017 року та надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 гектара, яка знаходиться на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, за межами населеного пункту.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1280 грн.
Як встановлено, 22 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся із клопотанням через Центр адміністративних послуг "Прозорий офіс" до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Згідно опису прийнятих документів до вказаного клопотання позивачем додано викопіювання із кадастрової карти, копію паспорта, копію ідентифікаційного номера та довідки сільської ради щодо відсутності у власності земельної ділянки та невикористання права безоплатної приватизації, лист - погодження сільської ради щодо передачі земельної ділянки, план - схему земельної ділянки.
За наслідком розгляду даного клопотання, листом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 05 квітня 2017 року за № М-3257/0-1996/6-17 ОСОБА_1 повідомлено, що відповідно до представлених ним документів місце розташування земельної ділянки зазначене на графічних матеріалах не відповідає схемі землеустрою документації із формування території сільської ради, також не містить обґрунтованих рішень організації раціонального використання та охорони земель, а саме здійснюється перерозподіл земель без врахування потреби сільського господарства та розвитку території.
Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся до адміністративного суду з позовом до Вінницького окружного адміністративного суду. 14 червня 2017 року суд постановою адміністративний позов задовольнив повністю. Визнано незаконною та скасовано відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 05 квітня 2017 року № М-3257/0-1996/6-17, та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 лютого 2017 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га, яка розташована на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, за межами населеного пункту.
На виконання постанови суду ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
14 серпня 2017 року Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області листом №78/0-6711/6-17 повторно відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. Відмова мотивована тим, що земельна ділянка вже є сформованою згідно технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель Дахталійської сільської ради.
У касаційній скарзі відповідач заявив вимогу про скасування рішень суду та апеляційної інстанції та відмову у позові.
В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Позивач надав до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу, просить залишити скаргу без задоволення у зв`язку з її необґрунтованістю.
Суд заслухав доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги.
Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.
Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затверджене  наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333 (далі - Положення № 333) та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 року за № 1391/29521.
Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.
Отже, за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ. 
Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися    розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.
В межах цього адміністративного спору позивач звернувся до відповідача із відповідною заявою, за наслідками розгляду якої суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідне управлінське рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листа. Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що відсутність належним чином оформленого рішення Головного управління Держгеокадастру в області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі наказу, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.
Отже, наданий відповідачем лист не може сприйматися судом як належна відмова у наданні такого дозволу, оскільки питання вирішене не у встановленому законом порядку.
Відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені  Земельним кодексом України, без дотримання вимог частини другої  статті 2 КАС України, що свідчить про допущення відповідачем як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно розгляду поданих позивачем заяв.
Частиною 7 статті 118 ЗК України передбачено виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки.
Частиною четвертою  статті 245 КАС України  визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача належним чином розглянути питання щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із прийняттям відповідного владного рішення.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 509/1350/17 зазначила таке.
Щодо ефективності обраного судом апеляційної інстанції способу захисту (зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву) Велика Палата Верховного Суду зазначає, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
При цьому застосування такого способу захисту у цій справі вимагає з`ясування судом, чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою.
Разом з тим наведених обставин судами не встановлено. Оцінка правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні. Однак суди не досліджували у повній мірі, чи ці мотиви є вичерпними і чи дотримано позивачем усіх інших умов для отримання ним такого дозволу.
Отже, як зазначила Велика Палата Верховного Суду, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі буде зобов`язання відповідача повторно розглянути відповідну заяву позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою.
Отже, у цій справі відсутні підстави для зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою, оскільки обставинами справи не підтверджено, що відповідачем здійснена повна перевірка наявності чи відсутності підстав для надання такого дозволу.
Крім того, суд першої інстанції помилково обрав такий спосіб захисту, як скасування відмови Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за від 14 серпня 2017 року № 78/0-6711/6-17, оскільки цей документ, фактично, є листом-відповіддю, який не є рішенням у розумінні КАС. 
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.
Враховуючи вищезазначене, рішення судів належить скасувати з прийняттям нового рішення.

Керуючись статтями 139, 345, 349, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу  Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області задовольнити частково.
Постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2018 року у справі № 802/2321/17-а та рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2018 року скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, яка полягає у нездійсненні належного розгляду заяви (клопотання) ОСОБА_1 від 22 лютого 2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області за межами населеного пункту.
Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 22 лютого 2017 року про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Дахталійської сільської ради Крижопільського району Вінницької області за межами населеного пункту, за наслідками розгляду видати відповідний наказ.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1280 грн.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик 
 А.І. Рибачук ,
Судді Верховного Суду