ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 серпня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/2252/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,       
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 ( суддя першої інстанції Сагун А.В.) в адміністративній справі №340/2252/20 за позовом  Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  до  Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови,- 
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулося до суду з позовною заявою, в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу прийняту державним виконавцем Крикун О.М. відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 12.06.2020 по ВП № 60892133 щодо накладення штрафу в сумі 5 100,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що в провадженні посадової особи відповідача перебуває виконавче провадження ВП № 60892133 з примусового виконання виконавчого листа Кіровоградського окружного адміністративного суду №340/1975/19. На думку позивача, оскаржувана постанова відповідача є протиправною, оскільки Головним управлінням вчинено дії по виконанню рішення суду по справі № 340/1975/19 в межах визначених чинним законодавством України повноважень. Так, виплата коштів ОСОБА_1 , нарахованих на виконання судовою рішення в сумі 10 206, 35 грн. (за період з 05.03.2019 (як зазначено безпосередньо в судовому рішенні) по 03.09.2019 (до дати набрання законної сили Постановою Кабінету міністрів України від 14.08.2019 №804) здійснена у січні 2020 року.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 року позовні вимоги задоволені в повному обсязі.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
17.12.2019 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Крикун О.М.   відкрито виконавче провадження № 60892133 з виконання виконавчого листа № 340/1975/19 від 17.12.2019  виданого Кіровоградським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести виплату ОСОБА_1 перерахованої пенсії з 05 березня 2019 року в повному обсязі без урахування розстрочки, передбаченої пунктом 2 постанови КМУ №103(а.с.36,38).
          На виконання  постанови про відкриття виконавчого провадження Головне УПФ України в Кіровоградській області листами від 26.12.2019,11.01.2020, 19.03.2020 (а.с.39-40,18, 46-48) повідомило відповідача, що виплата коштів ОСОБА_1 , нарахованих на виконання судовою рішення в сумі 10 206, 35 грн. (за період з 05.03.2019 (як зазначено безпосередньо в судовому рішенні) по 03.09.2019 (до дати набрання законної сили Постановою Кабінету міністрів України від 14.08.2019 №804) здійснена у січні 2020 року.
Постановою про накладення штрафу прийняту державним виконавцем  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Крикун О.М.  12.06.2020 по ВП № 60892133  за невиконання рішення суду без поважних причин на Головне управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. (а.с.50-51).
Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до  ст.1 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 року  Про виконавче провадження  (далі - Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим  Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктом 1 частини першої  статті 3 Закону №1404  відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених  законом  випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених  законом  або міжнародним договором України.
Частиною першою  статті 13 Закону № 1404  передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим  Законом  та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 18 Закону №1404  виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим  Законом  заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені  законом  строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (пункти 1, 3, 16 частини другої  статті 18 Закону № 1404).
Отже, виконавець зобов`язаний вжити усіх необхідних заходів щодо своєчасного і в повному обсязі виконання судового рішення.
Стаття 26 Закону №1404  визначає початок примусового виконання рішення, зокрема:
- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у  статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);
- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати  декларацію про доходи  та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);
- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).
Відповідно до частин першої та другої  статті 63 Закону №1404  за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою  статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, передбачена  ст.75 Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до цієї норми у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Тобто, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
ГУ ПФУ в Кіровоградській області в обґрунтування позову посилається на безпідставність прийняття відповідачем постанови про накладення штрафу за невиконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 року по справі №340/1975/19, оскільки листом повідомляло орган державної виконавчої служби про те, що рішення суду підлягає виконанню відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»  (далі по тексту - Постанова №804).
З наведеного листа вбачається, що рішення суду боржником виконано лише частково, а саме ОСОБА_1 на виконання судового рішення проведено перерахунок пенсії, але лише за період з 05.03.2019 по 03.09.2019 в сумі 10206,35 грн. та виплачена стягувачу у січні 2020 року.
Колегія суддів вважає таке посилання безпідставним та необгрунтованим з огляду на наступне.
Так, станом на час прийняття рішення суду від 29.10.2019 у справі № 340/1975/19 діяли положення Постанови № 804, однак рішенням суду не обмежено перерахунок пенсії позивачу датою набрання чинності постановою №804 - 04.09.2019 року. Постановою №804 не врегульовано порядок виконання рішень суду. Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 23.01.2020 у справі №640/19133/19, що набрало законної сили, визнано  постанову Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян»  протиправною та нечинною повністю.
Також, Третім апеляційним адміністративним судом у рішенні від 29.10.2019 у справі № 340/1975/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії визначеного станом на 01.01.2018 року з 05.03.2019 року, в повному обсязі без урахування розстрочки, передбаченої пунктом 2 постанови КМУ №103, та пенсійний орган не вправі трактувати на свій розсуд будь-яке рішення суду, що набрало законної сили належить виконанню.
Відповідно до  статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України  судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Вказаною нормою законодавець встановив обов`язок учасників справи щодо обов`язкового виконання рішень суду та їх відповідальність за невиконання таких рішень. Зазначена норма не передбачає будь-яких припущень щодо виконання частини судового рішення, не визначає яку частину рішення сторона повинна виконати обов`язково, а яку може не виконувати за наявності будь-яких причин.
Порядок відстрочення і розстрочення виконання судового рішення, прийнятого в порядку адміністративного судочинства, визначений  статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України  та може бути встановлений лише судом.
Позивачем не надано доказів щодо відстрочення чи розстрочення виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 у справі №340/1975/19, та в матеріалах справи такі докази відсутні.
З урахуванням наведено та зазначених обставин справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що держаному виконавцю для реалізації виконання належних повноважень при примусовому виконанні відповідного, в даному разі, рішення суду, надано право за невиконання його ж постанов про примусове виконання рішень суду накладати відповідні штрафи на боржника, у порядку та розмірі визначеному    Законом №1404. За таких умов, дії відповідача стосовно накладення на позивача відповідної суми штрафу узгоджуються із приписами норм    Закону №1404.
Судом апеляційної інстанції не виявлено будь-яких порушень відповідачем порядку прийняття постанови про накладення штрафу, а відтак відповідач під час прийняття оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Частиною другою  статті 19 Конституції України  встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, відсутні підстави для скасування постанови Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 12.06.2020 по ВП № 60892133 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, оскільки позивач рішення суду не виконав, а тому на нього відповідачем правомірно накладено штрафу у розмірі 5100 грн., тобто в межах санкції  статті 75 Закону №1404.
З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи,    висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що у відповідності до вимог  статті 317 КАС України  є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про    відмову в задоволені позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) задовольнити.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 06.07.2020 в адміністративній справі №340/2252/20 скасувати.
В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  до  Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
                Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 25.08.2020 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва