Справа № 161/16290/19  Провадження №33/802/38/20 	Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М. 	
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП  	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю секретаря судового засідання - Старенько Л.М.,
особи, яка притягується до відповідальності – ОСОБА_1 ,
захисника особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,
за ч.1 ст. 130 КУпАП, - 

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 коп. судового збору.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, 20.09.2019 року о 23 год. 25 хв. по вул. Ковельській,175, що у м. Луцьку Волинської області керував транспортним засобом марки «Тойота Королла», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що судом при розгляді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не враховано відсутність доказів, які б прямо вказували на перебування його у стані алкогольного сп`яніння та безпосередньої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, які просили постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно положень статтей 245, 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.
Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».
У п.44 рішення по справі « ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проти України» від 30 вересня 2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.
На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи місцевий суд дотримався не у повному обсязі.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД№204285 від 20.09.2019 року о 23 год. 25 хв. ОСОБА_1 по вул. Ковельській, 175, що у м. Луцьку Волинської області, керуючи автомобілем марки «Тойота Королла» державний номерний знак НОМЕР_1 та перебуваючи із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: характерним запахом алкоголю з порожнини рота, почервонінням очей та тремтінням рук пальців, в порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.1).
Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння стверджується відмова ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу - Алкотестеру Драгер 0624 у присутності двох свідків (а.с.3).
У наданих суду пояснення ОСОБА_1 заперечив викладені у протоколі обставини та вказав, що 20.09.2019 року близько 23 год. 00 хв. він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 автомобілем марки «Тойота Королла», державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхали до автозаправної станції UPG, що знаходиться на вул. Ковельській, 175, що у м. Луцьку Волинської області. При цьому зазначає, що він не керував вказаним автомобілем, а знаходився на задньому пасажирському сидінні. Вказує, що саме ОСОБА_5 кермував вказаним автотранспортним засобом. Після зупинки авто, водій пішов у справах, а він разом із ОСОБА_7 залишились у салоні авто, при цьому часто виходили на вулицю аби покурити.
У вказаний період часу під`їхав екіпаж патрульної поліції та запропонував йому, як нібито водію вказаного автомобіля, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився у присутності двох свідків, оскільки транспортом не керував та у стані алкогольного сп`яніння не перебував.
У наданих суду першої інстанції поясненнях свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтвердили пояснення ОСОБА_1 (робоча копія звукозапису судового засідання RFD80-M-80592 від 21.11.2019р.; 17 хв.00 сек. – 26 хв.19 сек.). Будучи допитаними у якості свідків в апеляційній інстанції, вказані особи ствердили, що ОСОБА_1 не перебував за кермом автомобіля марки «Тойота Королла», державний номерний знак НОМЕР_1 та алкогольних напоїв не вживав ( робоча копія звукозапису судового засідання 1h3157wg23120330d3). 
Допитаний у судовому засідання інспектор роти №2 БУПП у Волинській області Коленда М.П., що перебував у складі екіпажу при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 пояснив, що не бачив хто саме із присутніх трьох осіб керував вказаним автотранспортним засобом. Інший патрульний на неодноразові виклики Волинського апеляційного суду у судове засідання не з`являвся; про причини своєї неявки не повідомляв.
 Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує наступне.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
З матеріалів справи вбачається, що доказами вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП є протокол про адміністративне правопорушення серії БД №204285 від 20.09.2019 року та акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, які останній повністю заперечив, що ствердив своїм підписом.
При цьому, інших доказів на доведення винуватості особи у інкримінованому йому правопорушенні судом не здобуто; жоден наявний у матеріалах провадження доказ не містить факту керування ОСОБА_1 автомобілем.
Надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 суд звертає увагу на наступне.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є джерелом права в Україні кожному гарантовано право на справедливий суд.
Суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
Зважаючи на обставини даної справи, суд звертає увагу на те, що частина перша статті 130 КУпАП, в тому числі, передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .
Таким чином, в даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 керував автотранспортом, однак вказані обставини судом не здобуто.
В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніву у суду.
Наведені факти, у відповідності до статті 62 Конституції України, повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги апеляційному суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1  ст. 130 КУпАП.
Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів в підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не слідує, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За даних обставин апеляційний суд доходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                                         В.В.Гапончук