ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2020 р. 	Справа № 520/951/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Любчич Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2020, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., повний текст складено 21.05.2020 по справі № 520/951/2020
за позовом   ОСОБА_1     
до  Управління соціального захисту населення Люботинської міської ради Харківської області     
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
                                                                 ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся  до суду з позовом до Управління соціального захисту населення Люботинської міської ради Харківської області (далі - відповідач), в якому просив:
- визнати дії відповідача щодо відмови в призначенні грошової допомоги позивачу і його сину ОСОБА_2 (2008 р.н.), яка передбачена п.п. 2,3 "Порядку на;дання щ;омісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, протиправними;
- визнати дії відповідача щодо відмови в розгляді призначення грошової допомоги сину позивача, ОСОБА_2 (2008 р.н.), яка передбачена п.п .п 2,3 "Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, протиправними;
- визнати дії відповідача щодо порушення строків розгляду звернення позивача призначення грошової допомоги позивачу та його сину ОСОБА_2 (2008 р.н.), яка передбачена п.п. 2,3 "Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово- комунальних послуг", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505, протиправними;
- зобов`язати відповідача призначити з 08 жовтня 2019 року щомісячну грошову допомогу позивачу і його сину, ОСОБА_2 (2008 р.н.). яка передбачена п.п. 2,3 "Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальної допомоги внутрішньо переміщеним особам управління соціального захисту населення Люботинської міської ради Харківської області про відмову у призначенні (відновленні) грошової допомоги ОСОБА_1 , яке оформлено протокол № 29 від 28.10.2019 року.      
Зобов`язано управління соціального захисту населення Люботинської міської ради Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2019 для призначення та надання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Не погодившись з таким рішенням позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 в частині відмови у задоволенні позову та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що твердження суду про неможливість зробити висновок про обґрунтованість "відмови у призначенні (відновленні) соціальної допомоги позивачу" через відсутність "конкретизованих причин відмови у призначенні (відновленні) соціальної допомоги позивачу" має дискримінаційні ознаки щодо позивача. Також зазначає що, з урахуванням п.п. 17, 18 відмова суду задовольнити вимоги позивача є порушенням збоку суду норм процесуального права. Разом з цим, вимога суду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2019 без посилання на відповідну правову норму є порушенням вимог п. 3 ч. 1 ст. 244 КАС України (порушення норм процесуального права). Ця вимога суду не конкретизує механізм і правові засади виконання рішення тому, як незрозуміло, протягом якого часу Відповідач повинен "повторно розглянути заяву ОСОБА_1 " і яким нормативним актом треба керуватись (Порядок не передбачає процедуру повторного розгляду заяви на призначення грошової допомоги). Вважає, що з урахуванням п.п. 24, 25 судом неправильно застосовані норми за п.п. 8, 10 Порядку, що є порушенням норм матеріального права при вирішенні питання про зволікання відповідача при розгляді заяви позивача про призначення грошової допомоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд     апеляційної     інстанції     розглядає справу     в порядку письмового провадження за наявними     у справі матеріалами,     фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що 11.10.2019 до Управління соціального захисту населення Люботинської міської ради від ТВБВ 10020/0423 ОПЧ Люботин, вул. Шевченка, 132 , Філія Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» надійшли: заява для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг громадянина ОСОБА_1 від 08.10.2019;    копія паспорту ОСОБА_1 (5 сторінок документу); копії документів, що засвідчують присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (2 арк.); копії довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 від 04.10.2019 № 6342-5000207017 та ОСОБА_2 від 04.10.2019 №6342-5000207048 (2 арк.); копія свідоцтва про народження ОСОБА_2 серія НОМЕР_1 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у місті Донецьку (1 арк.); копія свідоцтва про укладання шлюбу з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 серія НОМЕР_2 (1 арк.); копія пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 видане ОСОБА_1 серія НОМЕР_4 (1 арк.); згода ОСОБА_1 на обробку і використання зберігання та передачу персональних даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних» (1 арк.); заява про неотримання жодних соціальних виплат на території Луганської та Донецької області (1 арк.).
18.10.2019 відповідачем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 для обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивача.
У зв`язку з відсутністю господарів, відповідачем залишено повідомлення про необхідність з`явитись до управління.
21.10.2019 ОСОБА_1 з`явився до Управління соціального захисту населення для проходження фізичної ідентифікації та надав пояснення, що його дружина ОСОБА_4 померла в 2006 році, на даний час не одружений, свідоцтво про смерть надати не може, так як 20.09.2014 виїхав із міста Донецьк без зазначеного документа.
22.10.2019 до управління надійшла паперова особова справа від Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Подільської міської ради та повідомлено листом, що громадянину ОСОБА_1 не виплачувалась щомісячна грошова допомога на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на підставі абз. 1 п. 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505.
22.10.2019 Управлінням внесено подання на розгляд комісії про відмову в призначенні грошової допомоги сім`ї Трушкових вих. 01-39/3798 від 22.10.2019.
28.10.2019 Комісією з питань призначення (відновлення) соціальних допомог внутрішньо переміщеним особам прийняла рішення про відмову в призначенні допомоги.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням управління, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи в частині позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач з часу подання позивачем заяви, здійснював необхідні заходи для своєчасного розгляду такої заяви, таким чином підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні. Разом з тим, суд першої інстанції задовольняючи частково позовні вимоги дійшов висновку, що з метою відновлення прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України шляхом скасування рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальної допомоги внутрішньо переміщеним особам про відмову у призначенні (відновленні) грошової допомоги ОСОБА_1 , яке оформлено протокол № 29 від 28.10.2019 та зобов`язання управління соціального захисту населення Люботинської міської ради Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2019 для призначення та надання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що в свою чергу є достатнім для відновлення порушених прав позивача та поглинає решту позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені         Конституцією та законами України.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Згідно ч. 2, ч.3 ст. 7 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505) визначено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.
Відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505, грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та інших осіб, які досягли пенсійного віку (крім осіб з інвалідністю), дітей, осіб, які досягли 18-річного віку та продовжують навчання за денною формою в закладах освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) або вищої освіти, до закінчення таких закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї).
Згідно п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 505 визначено: грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.
Як зазначалося вище, 08.10.2019 ОСОБА_5 звернувся до Управління соціального захисту населення Люботинської міської ради з заявою для призначення щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання йому і його неповнолітньому сину.
За результатами розгляду даної заяви 28.10.2019 Комісією з питань призначення (відновлення) соціальних допомог внутрішньо переміщеним особам, яка створена виконкомом Люботинської міської ради прийняла протокол № 29 про відмову в призначенні допомоги.
З вказаного рішення встановлено, що громадянин ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 26.09.2019. До складу його сім`ї входить син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2019, ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, колегія суддів звертає увагу, що у вказаному протоколі № 29 від 28.10.2019 не конкретизовані причини відмови у призначенні (відновленні) соціальної допомоги позивачу та взагалі не зазначено результат розгляду питання стосовно призначення грошової допомоги стосовно неповнолітньої особи ОСОБА_2 , що в свою чергу не дає можливості суду зробити висновок про його обґрунтованість.
Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).
Щодо, позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити з 08.10.2019 щомісячну грошову допомогу позивачу і його сину, ОСОБА_2 (2008 р.н.). яка передбачена п.п. 2,3 "Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 505, колегія суддів зазначає наступне.
Відмовляючи в призначені допомоги позивачу за його заявою від 08.10.2019, відповідач фактично не розглядав питання призначення допомоги його неповнолітньому сину, колегія суддів зазначає про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати означеної допомоги.
Оскільки суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, колегія суддів зазначає, що на даний час відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити з 08.10.2019 щомісячну грошову допомогу позивачу і його сину, ОСОБА_2 (2008 р.н.), у зв`язку з чим у задоволенні даної частини позовних вимог належить відмовити.
Разом з цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що з метою відновлення прав позивача необхідно вийти за межі позовних вимог на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України шляхом скасування рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальної допомоги внутрішньо переміщеним особам про відмову у призначенні (відновленні) грошової допомоги ОСОБА_1 , яке оформлено протокол № 29 від 28.10.2019 та зобов`язання Управління соціального захисту населення Люботинської міської ради Харківської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2019 для призначення та надання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що в свою чергу є достатнім для відновлення порушених прав позивача та поглинає решту позовних вимог.
Щодо доводів апеляційної скарги про визнання протиправними дії відповідача щодо порушення строків розгляду звернення позивача, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 поміж іншого, уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї.
Згідно п. 10 даної постанови уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що позивач звернувся із заявою 08.10.2019 до Управління соціального захисту населення Люботинської міської ради яка отримана відповідачем 11.10.2019 для призначення щомісячної адресної допомоги. 
Відповідачем 18.10.2019 здійснено вихід за адресою проживання позивача та його неповнолітнього сина залишено повідомлення про необхідність з`явитись до Управління для проходження ідентифікації. 
21.10.2019 позивач з`явився до Управління для проходження ідентифікації та надав пояснення. 
22.10.2019 до Управління надійшла паперова справа від Департаменту соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Подільської міської ради та повідомлено листом, що позивачу не виплачувалась щомісячна грошова допомога на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. 
22.10.2019 Управлінням внесено подання на розгляд комісії про відмову в призначенні грошової допомоги вих. № 01-39/3798 від 22.10.2019. 
28.10.2019 комісія прийняла рішення про відмову в призначенні грошової допомоги позивачу.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач з часу подання позивачем заяви, здійснював всі необхідні заходи для своєчасного розгляду такої заяви, отже підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.
Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах    Салов проти України    (№ 65518/01; пункт 89),    Проніна проти України    (№ 63566/00; пункт 23) та    Серявін та інші проти України    (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі    Руїс Торіха проти Іспанії    (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до    ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам    ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Відповідно до    ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст.    241, ч. 3 ст.    243, ст.ст.    250,    308,    311,    315,    316,    321,    325,    327-329 Кодексу адміністративного судочинства України    суд,    -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 по справі № 520/951/2020 - залишити без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.    2    ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	Я.В. П`янова    Л.В. Любчич