УХВАЛА

23 вересня 2020 року 
м. Київ
справа № 200/12339/19-а
адміністративне провадження № К/9901/22968/20
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду  від 29 січня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - ГУ НП в Донецькій області), в якому просила: визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення її грошового забезпечення у вигляді премії за травень - серпень 2019 року; зобов`язати ГУ НП в Донецькій області нарахувати та виплатити їй недоплачене грошове забезпечення у розмірі: 3069,00 грн - за травень 2019 року, 2313,00   грн - за червень 2019 року, 4383,00   грн - за липень 2019 року та 1338,00 грн - за серпень 2019 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду  від 29 січня 2020 року в позові відмовлено.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про часткове задоволення позову. Визнано протиправними дії ГУ НП в Донецькій області щодо зменшення ОСОБА_1 грошового забезпечення у вигляді премії за липень 2019 року. Зобов`язано ГУ НП в Донецькій області нарахувати та виплатити позивачу недоплачене грошове забезпечення у вигляді премії за липень 2019 року, шляхом збільшення її розміру на 60%. В іншій частині позову відмовлено.
29 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду  від 29 січня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд. Позивач зазначила, що оскаржує судові рішення на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник зазначила пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки, на думку ОСОБА_1 , виникла необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року (справа №   816/2038/17) та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
На підтвердження таких доводів заявник зазначила, що її справа має ряд особливосте, а тому саме в її справі необхідно відступити від висновку Верховного Суду у справі справа №   816/2038/17. Так, заявник послалася на те, що має на утриманні двох малолітніх дітей, через що, як вона вважає, керівником вчинено проти неї дискримінаційні дії у вигляді зменшення премії, що не відповідає приписам статті 184 КЗпП України. У касаційній скарзі ОСОБА_1 навела перелік доказів, що підтверджують ці обставини, що містяться у матеріалах справи.
Разом з тим, аналізуючи зміст оскаржуваних судових рішень та доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що вирішуючи спір та оцінюючи обставини справи у сукупності з наданими доказами, суди не знайшли підтвердження фактів порушення прав позивача щодо призначення та виплати грошового забезпечення (в тому числі преміювання) у травні, червні, серпні 2019 року. Водночас, перевіряючи та скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції встановив, що згідно з пунктом 11 наказу Центрального відділу поліції ГУ НП в Донецькій області Національної поліції України від 25 червня 2019 року №469, ОСОБА_1 зменшено розмір премії у липні 2019 року на 60%. Проте, надалі наказом від 16 червня 2020 року №664 зазначений 11 пункт наказу №469 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення скасовано. Враховуючи те, що не зважаючи на скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, спірну премію за липень 2019 року позивачу не виплачено, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.
Інші доводи та мотиви ОСОБА_1 зводяться до оцінки дій її керівника на предмет вчинення ним дискримінаційних дій щодо неї, як матері двох дітей, тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів у справі та неповного з`ясування обставин справи судами першої та  апеляційної інстанцій, що виключає можливість їх перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341  КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи те, що заявником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду  від 29 січня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії повернути особі, яка її подала.
2. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                                         С.А. Уханенко