ПОСТАНОВА
Іменем України

01 жовтня 2020 року 
Київ
справа №703/1111/17
адміністративне провадження №К/9901/21997/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді (судді-доповідача) -           Данилевич Н.А.,
суддів -                                                                   Смоковича М.І., 
                                                                          Шевцової Н.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження
касаційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2017 року (головуючий суддя - Прилуцький В.О.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року (головуючий суддя - Троян Н.М., судді - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.) у справі 
за позовом Смілянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України 
до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, 
третя особа - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган Оксана Василівна 
про визнання дій неправомірними та скасування постанови,
у с т а н о в и в :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У квітні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови від 26.01.2017 про стягнення витрат виконавчого провадження в розмірі 103 грн 94 коп. 
Позивач вважає цю постанову такою, що винесена з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що Смілянським міськрайонним судом Черкаської області був виданий виконавчий лист №2-а/703/45/16 про зобов`язання Смілянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області провести перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 згідно зі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №3668-VI від 08.07.2011 на підставі довідки прокуратури Черкаської області №18/83 вих.16 від 10.05.2016 у розмірі 90% від суми заробітку, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсії з 01.05.2016. Зазначає, що Управлінням рішення суду було виконане в добровільному порядку.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року, позов Смілянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України      до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. про визнання дій неправомірними та скасування пункту постанови №52656126 від 26.01.2017 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження задоволено.
Скасовано постанову головного державного виконавця про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП №52656126 від 26 січня 2017 року.
Задовольняючи позовні вимоги, суди зазначили, що Смілянське об`єднане управління Пенсійного фонду України рішення суду виконало у добровільному порядку та в повному обсязі, що підтверджується розпорядженням №139706 від 12.10.2016, тобто до відкриття виконавчого провадження, а державним виконавцем перед відкриттям виконавчого провадження не перевірено виконання рішення суду. Суд апеляційної інстанції додав, що у постанові про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 26.01.2017 вказана лише загальна сума без зазначення конкретних видів витрат, які поніс державний виконавець під час примусового виконання даного виконавчого провадження. Відсутність чіткого переліку понесених витрат не дає можливості для їх ідентифікації та віднесення саме цієї суми витрат до даного провадження. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень)
03 серпня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - скаржник) на постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року, в якій відповідач просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
На обґрунтування поданої касаційної скарги скаржник вказує, що резолютивна частини рішення у справі №2-а/703/45/16 складається з двох частин - зобов`язання провести перерахунок та зобов`язання здійснити виплату. Зазначає, що розпорядження №139706 від 12.10.2016 підтверджує лише здійснення перерахунку пенсії, тоді як виплату підтверджує список на зарахування сум пенсій, який отримано відділом примусового виконання рішень 17.01.2017 у відповідь на вимогу державного виконавця. Таким чином, зауважує, що рішення суду не було виконано боржником до відкриття виконавчого провадження. Також скаржник вказує, що навіть за умови виконання рішення до відкриття виконавчого провадження боржник несе зобов`язання по сплаті витрат виконавчого провадження. Посилається на безпідставність висновків судів про не проведення державним виконавцем перевірки виконання рішення до відкриття виконавчого провадження, оскільки таких вимог Закон України «Про виконавче провадження» не містить. Крім того, скаржник посилається на повне наведення в оскаржуваній постанові всіх видів витрат державного виконавця. 
Позивачем до суду надано заперечення на касаційну скаргу, в обґрунтування якого останній посилається на безпідставність викладених в ній доводів. Просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року зазначену адміністративну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.
II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що Смілянським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист від 07.10.2016 по справі №703/45/16 про зобов`язання Смілянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області провести перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3668-VI від 08.07.2011 «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Черкаської області №18/83 вих.16 від 10.05.2016 у розмірі 90% від суми заробітку та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсії з 01.05.2016.
На підставі вказаного виконавчого листа, 13.10.2016 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52656126 про зобов`язання Смілянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області провести перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1 згідно ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 3668-VI від 08.07.2011 «Про внесення змін до Закону України «Про прокуратуру», на підставі довідки прокуратури Черкаської області №18/83 вих.16 від 10.05.2016 у розмірі 90% від суми заробітку та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсії з 01.05.2016 (а.с.10).
Листом №10442/11 від 25.10.2016 Смілянське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Черкаській області повідомило головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В., про виконання судового рішення. На підтвердження виконання зобов`язань по виконавчому листу №2-а/703/45/16 надано розпорядження №139706 від 12.10.2016 (а.с.4).
Відповідно до розпорядження начальника Смілянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №139706 від 12.10.2016 Остапенку 12.10.2016 здійснено перерахунок пенсії за період 01.05.2016 по 31.10.2016 (а.с.6).
Разом з тим, 26.01.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. винесено постанову №52656126 про стягнення з боржника - Смілянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Черкаської області витрат виконавчого провадження в розмірі 103 грн 94 коп під час виконання виконавчого листа №2-а/703/45/16 (а.с. 12).
У подальшому, 26.01.2017 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган О.В. винесено постанову №52656126 про закінчення виконавчого провадження (а.с. 14).
ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
Відповідно до частини 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначається Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (Закон №1404-VIII).
Положеннями частини четвертої статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
Частиною четвертою статті 19 Закону №1404-VIII визначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Згідно із частиною п`ятою статті 26 цього Закону виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору,   державний виконавець   зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
У відповідності до частини дев`ятої статті 27 Закону №1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
У відповідності до п. 9 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
У відповідності до статті 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з:
1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;
2) авансового внеску стягувача;
3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.
Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.
Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.
Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.
Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.
На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Відповідно до наказу Міністерства юстиції України №2830/5 від 29.09.2016 «Про встановлення Видів та розмірів витрат виконавчого провадження» (далі - наказ №2830/5) до видів витрат виконавчого провадження відносяться, зокрема:
- виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари;
- пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини;   послуги поштового зв`язку;
- послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій;
- плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.
У відповідності до ч. 1 розділу ІІ Наказу №2830/5 розміри витрат виконавчого провадження, види яких зазначені у пунктах 1, 3, 6, 7, 10 розділу I Видів та розмірів витрат виконавчого провадження, визначаються відповідно до вартості товарів і послуг, зазначеної у відповідних договорах.
ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
08 лютого 2020 року набрали чинності зміни до Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), внесені Законом України від 15.01.2020 №460-ІХ, за правилом пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" якого, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина 1 статті 341 КАС України).
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина 2 статті 341 КАС України).
Суд зазначає, що витрати виконавчого провадження це фактично понесені державним виконавцем витрати під час організації та проведення виконавчих дій (витрати на пересилку поштової кореспонденції; друк документів, тощо). Такі витрати компенсуються за рахунок боржника безвідносно до того, чи виконано рішення боржником у добровільному порядку. 
Отже, колегія суддів вважає безпідставними висновки судів попередніх інстанцій про протиправність спірної постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження через виконання судового рішення у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження.
Суд зазначає, що виконання боржником судового рішення у добровільному порядку не звільняє його від обов`язку відшкодовувати витрати, що були понесені під час виконавчого провадження з виконання виконавчого документу.
Аналогічні правові висновки щодо спірних правовідносин наведено у постановах Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі №751/4365/17, від 19 червня 2019 року у справі №750/7053/17, від 05 квітня 2018 року у справі №750/4352/17.
Висновки судів попередніх інстанцій щодо не наведення відповідачем у спірній постанові розрахунків витрат на виконавче провадження колегія суддів також вважає безпідставними та такими, що не відповідають наявним в матеріалах справи доказам.
Судами попередніх інстанцій при розгляді справи встановлено, що відповідно до постанови державного виконавця №52656126 від 26.01.2017 витрати виконавчого провадження становлять 103 грн 94 коп. При цьому мотивувальна частина оскаржуваної постанови містить розрахунок здійснених відповідачем витрат із   зазначенням   обсягу   та розміру усіх складових загальної суми витрат виконавчого провадження у відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2830/5.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.
З урахуванням зазначеного, Суд дійшов висновку про неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, а саме положень Закону №1404-VIII, наказу №2830/5.
З огляду на викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування судових рішень судів попередніх інстанцій та прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.
Згідно ст. 139 КАС України судові витрати не стягуються. 
Керуючись статтями 139, 341,   345,   349-354,   356,   359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області задовольнити.
Постанову    Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 23 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 липня 2017 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Смілянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особа - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Вельган Оксана Василівна  про визнання дій неправомірними та скасування постанови відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                            Н.А. Данилевич          
Судді                                                                                 М.І. Смокович
                                                                                          Н.В. Шевцова