ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/7945/19                                        Головуючий суддя І інстанції Горпинич О. В.
Провадження № 33/818/735/20                                Суддя доповідач Шабельніков С.К.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       02 вересня 2020 року                                                м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Брек Л.О. на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, - 

в с т а н о в и в:

Цією постановою 
ОСОБА_1 , 1989 року народження, громадянин України, офіційно не працевлаштований, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.
       Постановою встановлено, що 12 грудня 2019 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції після надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

       В апеляційній скарзі, захисник Брек Л.О. просить постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року скасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, зазначає, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, працівниками поліції не6 оформлено направлення на медичний огляд, а також вказує, що відсутні докази перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
       
       Разом з тим захисник Брек Л.О. просить поновити їй строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки в судовому засіданні ОСОБА_1 участі не приймав, копію постанови отримав лише 25.02.2020 року, перебував на добровільній самоізоляції у зв`язку із запровадженим у країні карантином, а лише 06.05.2020 року звернувся до адвоката за правовою допомогою. 07.05.2020 року ознайомившись з матеріалами справи, захисник 18.05.2020 року подала апеляційну скаргу.
Твердження апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя, строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

       В судове засідання в суд апеляційної інстанції захисник Брек Л.О. не з`явилась, про час та місце розгляду апеляційної скарги була належним чином повідомлена.
       02 вересня 2020 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшла заява захисника Брек Л.О. в якій вона просила розглядати апеляційну скаргу без її участі у зв`язку з розірванням договору про надання правової допомоги між нею та ОСОБА_1 .
       Також, в судове засідання не з`явився ОСОБА_1 , однак 02.09.2020 року об 10.10 год. останній в телефонному режимі повідомив суд апеляційної інстанції про те, що він обізнаний про час та місце розгляду апеляційної скарги захисника, однак у зв`язку із зайнятістю на роботі не може з`явитись до суду та просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.
       Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 286 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника Брек Л.О. без її участі та без участі ОСОБА_1 .

       Дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Переглядаючи оскаржувану постанову за апеляційними доводами захисника Брек Л.О., апеляційний суд дійшов висновку про її законність та обґрунтованість, враховуючи наявність доказів, які були вивчені судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка.
       Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на відомості, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, а також на відеоматеріал з бодікамер працівників поліції.
       Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керуючи автомобілем мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей, від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу на газоаналізаторі «Драгер» та в КЗОЗ ХОНД в обласному наркологічному диспансері у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків (арк.1).
       З відомостями, що містяться в цьому протоколі ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчать його власноручні пояснення та був з ним згоден, оскільки протокол містить його власноручний підпис та відсутність будь яких пояснень чи заперечень з цього приводу в протоколі або у матеріалах справи.
       Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися.
За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі про адміністративне правопорушення.
       Поряд з цим, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що в їх присутності водій ОСОБА_1 у якого виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук) відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Драгер» та в закладі охорони здоров`я (арк. 2, 3).
       Також, відповідно до наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 визнає що керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки його автомобіля з використанням газоаналізатору «Драгенрт», а також у закладі охорони здоров`я.
       Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
       У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Крім того, відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 123.12.2005 року «про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.. 130 КУпАП, судам слід врахувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого законом порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Аналізуючи послідовність дій працівників поліції, вбачається, що 28.11.2019 року був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та в присутності двох свідків останній відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в заклади охорони здоров`я, що повністю відповідає вимогам ст. 266 КУпАП та положенням вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України.
Згідно з вимогами п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Поряд з цим, відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави. 
Апеляційний суд дійшов висновку, що визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, які походять з офіційних джерел та надав ним належну правову оцінку. 
       Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.
Поряд з цим, в провадженні Харківського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга захисника Брек Л.О. на постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 червня 2020 року стосовно ОСОБА_1 , якою останній притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП.
Оскільки правопорушення, які ставляться у провину ОСОБА_1 , скоєні не одночасно та протоколи про адміністративні правопорушення стосовно нього розглядались різними посадовими особами, тому немає процесуальних підстав для застосування положень ст. 36 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника Брек Л.О. задовольнити поновивши їй процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника Брек Л.О. залишити без задоволення, а постанову судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
       Постанова є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя                                                                        С.К. Шабельніков