ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1115/19  Номер провадження 22-ц/814/1440/20	Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Панченка О.О.,
суддів Дорош А.І., Лобова О.А.,
при секретарі Філоненко О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції за допомогою системи «EasyCon» за участю представника ОСОБА_1 адвоката Гостєвої Кароліни Миколаївни, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 березня 2020 року, ухваленого у складі головуючого судді Городівського О.А., повний текст якого виготовлено 10 березня 2020 року, у справі за позовом Товариства з обеженою відповідальністю «Карго пром» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -
В С Т А Н О В И В :
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Зміст позовних вимог
У травні 2020 року Товариство з обеженою відповідальністю «Карго пром» (далі - ТОВ «Карго пром») звернулося до суду з вказаним позовом, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 0059/07/25-Z від 20 липня 2007 року, у загальному розмірі 343 140,22 грн, що складається з 11 842,85 доларів США, відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 20 травня 2019 року складає 312 274,66 грн, в тому числі заборгованість за кредитом – 9 710,83 доларів США, заборгованість за процентами – 2 132,02 доларів США; пеня за прострочення сплати грошових коштві – 25 865,56 грн, штраф за порушення умов договору – 5000,00 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру, загальною площею 68 кв.м. житловою площею, 38,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить в рівних частинах по Ѕ ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною для реалізації, яка буде встановлена суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження. 
Позов мотивовано тим, що 20 липня 2007 року між АКБ «Форум», яке було перейменовано на ПАТ «Банк Форум», (правонаступником якого є ТОВ «Карго пром») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0059/07/25-Z, згідно якого позичальник отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США, зі строком користування кредитними коштами до 19 липня 2017 року зі сплатою 13% річних. З метою забезпечення належного виконання умов договору, сторонами було укладено іпотечний договір № 0059/07/25-Z/S-1, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 .
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 жовтня 2015 року із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 10864,47 доларів США, 25865,56 грн. – пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів, 5000 грн. штрафу за порушення умов страхування предмету застави. 
Позивач вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що банку стало відомо 03 лютого 2016 року. Станом на 29 грудня 2015 року (дату смерті) заборгованість ОСОБА_3 , перед позивачем за кредитним договором, в тому числі борг стягнутий за рішенням суду від 29 жовтня 2015 року, не погашена і становить 11 842,85 доларів США та 30 865,56 грн.
15 січня 2019 ТОВ «Карго пром» повідомлено, що спадшину (Ѕ частку квартири), після смерті спадкодавця було прийнято ОСОБА_1 . З вимогою про погашення суми боргу ТОВ «Каро пром» звернулося до спадкоємця 18 березня 2019 року, яку останній не отримав. Окрім того, в ході розгляду справи, позивачу стало відомо, що Ѕ частку спадкового майна прийняла ОСОБА_2 .
На момент звернення до суду, вимога не задоволена, заборгованість, яка станом на 20 травня 2019 року за офіційним курсом НБУ складає 312 274,66 грн. - не погашена. Тому позивач, бажає задовольнити свої вимоги за рахунок реалізації предмету іпотеки, успадкованого, в рівних чатках, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 березня 2020 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 13 березня 2020 року, про виправлення описки, позов ТОВ «Карго пром» задоволено повністю.
У рахунок погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «КАРГО ПРОМ», позичальника ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за кредитним договором № 0059/07/25-Z від 20.07.2007 у загальному розмірі 10864,47 доларів США - заборгованість за кредитним договором, 25865,56 грн. – пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів, 5000 грн. штрафу за порушення умов страхування предмету застави, звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру, загальною площею 68 кв.м. житловою площею, 38,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить в рівних частинах по Ѕ ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною для реалізації, яка буде встановлена суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження. 
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАРГО ПРОМ» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 960 грн. 50 коп. з кожного судових витрат. 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до інших осіб, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, а спадкоємці, у свою чергу, зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з пропуском строків позовної давності.
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач пропустив строк для звернення до суду з даним позовом, оскільки після звернення з претензією до спадкоємців пройшло більше 3 років.
       Позиція інших учасників справи
21 травня 2020 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому ТОВ «Карго пром» просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки вважає, що доводи апеляційної скарги є надуманими та необгрунтованими.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги і відзиву на неї, приходить до наступного висновку.
Встановлені обставини справи
Встановлено, що 20 липня 2007 року між АКБ «Форум», (змінено назву ПАТ «Банк Форум»), (правонаступником якого з 28 листопада 2018 року є ТОВ «Карго пром» (а.с. 21-25) та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 0059/07/25-Z, згідно якого позичальник отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США, зі строком користування кредитними коштами до 19 липня 2017 року зі сплатою 13% річних.
З метою забезпечення належного виконання умов договору, сторонами було укладено іпотечний договір № 0059/07/25-Z/S-1, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 .
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 29 жовтня 2015 року із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк Форум» (правонаступником якого є ТОВ «Карго пром») стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 864,47 доларів США, 25 865,56 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів, 5 000 грн штрафу за порушення умов страхування предмету застави.
Іпотекодавець,  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що банку стало відомо 03 лютого 2016 року.
26 липня 2016 року іпотекодержатель звернувся до Першої Миргородської державної нотаріальної контори з претензією кредитора спадкодавця, у якій просив повідомити спадкоємців про дану претензію та наявність боргу померлого перед банком ПАТ «БанкФорум». (а.с. 16)
Листом № 24/02-14 від 11 січня 2019 року Першою Миргородською державною нотаріальною конторою повідомлено ТОВ «Карго пром», що спадщину після смерті спадкодавця було прийнято ОСОБА_1 , якому видано свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 (а.с.18). Окрім того, в ході розгляду справи встановлено, що спадщину на Ѕ частину вказаної квартири прийняла ОСОБА_2 .
З вимогою про погашення суми боргу ТОВ «Карго пром» звернулося до ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який вказану вимогу не отримав. (поштове відправлення не було вручено та повернуто відправнику у зв`язку із закінченням строку зберігання) (а.с.19). (а.с.20).
Задовольняючи позов повністю, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження є наявність заборгованості позичальника (іпотекодавця) перед кредитором (іпотекодержателем). У разі смерті позичальника право власності на предмет іпотеки переходить до його спадкоємців, які, у свою чергу, зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.
Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами
У відповідності до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Зі змісту статетей 546, 572, 575 ЦК України вбачається, що зобов`язання можуть забезпечуватися іпотекою, яка є окремим видом застави.
Згідно частини 1 статті 608 ЦК Украхни зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
У свою чергу, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частинами першою та другою  статті 1220 ЦК України  спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтею 1281 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 червня 2018 року у справі № 758/8549/15-ц (провадження № 61-8438св18) зроблено висновок по застосуванню статті 1281 ЦК України «вказана норма не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса».
Судом першої інстанції вірно встановлено, що вимогу кредитора банк пред`явив до нотаріальної контори (26 липня 2016 року), в межах шестимісячного строку, визначеного законом, оскільки про факт смерті ОСОБА_4 йому стало відомо 03 лютого 2016 року. 
Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.  Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
Крім того, згідно положень статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.
Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідачі, як спадкоємці, зобов`язані у відповідності до вимог статті 1282 ЦК України задовольнити вимоги кредитора їхнього спадкодавця повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право на спадщину від 11 січня 2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 11, виданого державним нотаріусом Першої Мирогородської державної нотаріальної контори Бобир О.Ю. (а.с.111), згідно якого спадкоємцями майна померлого ОСОБА_3 є його син ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_2 по Ѕ частки у спадщині.
У зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки (квартиру), що належить в рівних частинах по Ѕ ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, у рахунок погашення заборгованості позичальника ОСОБА_3 перед ТОВ «Карго пром».
Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на ту обставину, що ТОВ «Карго пром» пропущено строк пред`явлення своїх вимог до спадкоємців та строк загальної позовної давності, у межах яких кредитор ТОВ «Карго пром» міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.
Так, поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати в суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявності у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.
Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.
Судом встановлено, що 26 липня 2016 року банк надіслав на адресу Першої Миргородської державної нотаріальної контори претензію з вимогою до спадкоємців, які прийняли спадщину. (а. с. 16)
Враховуючи те, що ПАТ «Банк Форум», як кредитор, дізналось про смерть позичальника 03 лютого 2016 року, а 26 липня 2016 року направило до нотаріальної контори заяву-претензію, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що банком шестимісячний строк для пред`явлення вимоги до спадкоємців позичальника про погашення боргу не порушено, оскільки банком було пред`явлено вимогу у передбачений статтею 1281 ЦК України строк.
Доводи апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку позовної давності колегією суддів не приймаються до уваги, з урахуванням наступного.
Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.
Згідно правового висновку, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц (провадження № 14-59цс18), якщо суд першої інстанції, не повідомивши належно відповідача справи, ухвалить у ній заочне рішення, відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у заяві про перегляд такого рішення. У разі відмови суду першої інстанції у задоволенні цієї заяви, відповідач може заявити про застосування позовної давності в апеляційній скарзі на заочне рішення суду першої інстанції.
З наведеного слідує, що відповідач вправі заявити про застосування позовної давності у суді апеляційної інстанції лише у випадку його неналежного повідомлення судом першої інстанції про час і місце розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений судом першої інстанції про час і місце судового засідання, про що свідчать надані ним заперечення на позовну заяву, а також подана ним 02 березня 2020 року зустрічна позовна заява (а.с.152-169), окрім того, представник ОСОБА_1 , був повідомлений про дату та час судового засідання під розписку (а.с. 170), Не з`явившись в судове засідання, ОСОБА_1 про причини своєї неявки суд не повідомв, про застосування позовної давності до ухвалення судом рішення по суті спору не заявляв.
Звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про застосування строків позовної давності, ОСОБА_1 обмежився лише посиланням на необхідність застосування строку позовної давності, не наводячи при цьому причин неподання такої заяви до суду першої інстанції, а також не посилаючись на допущення місцевим судом будь-яких порушень норм матеріального чи процесуального права.
Виходячи із зазначеного, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до пункту першого частини першої статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.
Щодо судових витрат
За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд –
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 29 липня 2020 року

Головуючий                          О.О. Панченко 
Судді                  А.І. Дорош
О.А. Лобов