Справа № 351/2368/18 
Провадження № 22-ц/4808/538/20 
Головуючий у 1 інстанції Собко  В. М. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2020 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
               головуючої                        Пнівчук О.В.,
               суддів:                        Томин О.О., Ясеновенко Л.В.
       секретаря         Турів О.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду від 07 лютого 2020 року, в складі судді Собка В.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади, Голови Заболотівської селищної ради ОТГ ОСОБА_2 Івана Дмитровича про визнання незаконним та скасування розпоряджень про звільнення, поновлення на роботі, стягнення виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2018 року ОСОБА_1  звернувся до Заболотівської селищної ради ОТГ, голови Заболотівської селищної ради ОТГ Танюк І ОСОБА_3  з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі, стягнення виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.         Позовні вимоги обґрунтував тим, що 24.09.2018 року розпорядженням Голови Заболотівської селищної ради ОТГ №175/02-07 його звільнено з посади директора Ганьківського ліцею та залишено на посаді вчителя історії даного ліцею.
Позивач вважає дане розпорядження незаконним та таким, що порушує його законні права та інтереси. Підстави його звільнення з роботи, зазначені в розпорядженні є надуманими.
Єдина перевірка діяльності ліцею, яка проводилася з численними порушеннями мала місце 06.03.2018 року, за результатами якої складено довідку, в якій зафіксовано ряд недоліків, які стосуються температурного режиму, затвердження меню харчування, пожежної безпеки, тощо, а в резолютивній частині зобов`язано директора ліцею до 15.03.2018 року усунути недоліки, про що довести до відома відділ освіти Заболотівської ОТГ.
На виконання даного зобов`язання позивачем було видано наказ про усунення недоліків за наслідками перевірки дошкільного підрозділу, складено план заходів щодо усунення недоліків, який було виконано. При цьому, результати перевірки не містили жодної згадки щодо неналежного контролю та перевитрат державних коштів на фінансування харчування чи недотримання законодавства щодо наповнюваності дошкільних груп, однак розпорядженням голови Заболотівської селищної ради від 16.05.2018 року за вказані порушення йому винесено догану.
Разом з тим, факт перевитрат бюджетних коштів на харчування не міг мати місце, так як у нього відсутні повноваження щодо розпорядження бюджетними коштами на харчування.
Відповідачем порушено строк для застосування дисциплінарного стягнення, оскільки таке стягнення може бути накладено не пізніше одного місяця з дня виявлення проступку, а також порушено порядок його застосування, так як до застосування дисциплінарного стягнення від нього не відібрано письмове пояснення.
Відповідачем не дотримано вимог ч.2 ст. 149 КЗпП України, згідно якої за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лиш одне дисциплінарне стягнення. Оскільки до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення вимог бюджетного законодавства працівниками Ганьківського ліцею щодо неналежного контролю та перевитрату бюджетних коштів на фінансування харчування дошкільного підрозділу ліцею, то дане розпорядження не може бути підставою для застосування до нього іншого заходу стягнення – звільнення.
Необґрунтованим є також посилання в розпорядженні про звільнення на довідку перевірки ліцею від 01.02.2018 року, в якій зафіксовані порушення в діяльності освітнього закладу в той час як він ще не почав свою діяльність. 
У відповідача відсутні докази реєстрації звернень, що поступили на урядову гарячу лінію, а також щодо усних звернень працівників Ганьківського ліцею.
Підставою звільнення в наказі також зазначено анонімні звернення громадян про бездіяльність директора, хоча такі анонімні звернення розгляду не підлягають.
Розпорядження про звільнення не містить посилання на підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника, визначені ст.ст. 40,41 КЗпП України.
Всупереч вимог ч.3 ст.33 закону України «Про статус депутатів місцевих рад», голова Заболотівської селищної ради не попередив Снятинську районну раду, депутатом якої він являється, про його звільнення. 
Розпорядженням про звільнення вирішено залишити ОСОБА_1 на посаді вчителя історії у Ганьківському ліцеї, однак переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві допускається тільки за згодою працівника, якої позивач не давав та не працював на посаді вчителя історії.
Позивач вважає, що його звільнено з посади директора ліцею на підставі дискримінації за ознакою політичних переконань, що можуть підтвердити свідки.
Позивач посилався також на те, що відповідачем не відшкодовано йому кошти в розмірі 960 грн, витрачені ним на проживання в гуртожитку в м. Івано-Франківську під час проходження за розпорядженням Голови Заболотівської селищної ради з 10.09.2018 року по 05.10.2018 року курсів підвищення кваліфікації.
Крім того, після ознайомлення з розпорядженням про звільнення переніс нервове потрясіння, у зв`язку з чим перебував на лікуванні та поніс витрати на лікування у сумі 4178,77 грн. які просить стягнути з Заболотівської селищної ради.
Незаконним звільненням позивачу заподіяно моральну шкоду на відшкодування якої просив стягнути з відповідача 25000 грн. 
Збільшуючи позовні вимоги, позивач просив ухвалити рішення яким визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Заболотівської селищної ради ОТГ №175/02-07 від 24.09.2018 року та №215/02-07 від 12.11.2018 року про звільнення його з посади директора Ганьківського закладу середньої освіти І-ІІІ ступенів Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади, поновити його на вказаній посаді, стягнути з Заболотівської селищної ради на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення по день винесення судового рішення, матеріальну шкоду в розмірі 5 138,77 грн, понесені судові витрати та стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду в розмірі 25 000 грн.
Рішенням Снятинського районного суду від 07 лютого 2020 року в позові ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради ОТГ, голови Заболотівської селищної ради ОТГ Танюка І.Д. про визнання незаконним та скасування розпоряджень про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди – відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що докази подавались відповідачем не у встановлений законом та судом строк, у клопотаннях про долучення доказів відсутні обґрунтування причин неможливості подання таких доказів у встановлений законом і судом строк. Також відсутні підтвердження надсилання копії доказів іншим учасникам справи, судом взято до уваги документи, копії яких належним чином не завірені, а ряд доказів не стосуються предмета доказування та предмета спору. 
Вважає, що відповідачем долучались документи нових перевірок, які зроблені вже після його звільнення, та документи, які не були підставами його звільнення. 
Так, до клопотання від 16.07.2019 року долучено копії заяв, трудових книжок ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , довідку «Про вивчення стану організації навчально-виховного процесу у Ганьківському ліцеї Заболотівської селищної ради ОТГ», довідку перевірки дошкільного підрозділу Ганківського ліцею від 16.05.2018 року, протокол засідання робочої групи по перевірці роботи на посаді директора Ганківського ліцею ОСОБА_1 у 2018 році від 21.09.2018 року, який був складений в результаті засідання, про яке позивач не був повідомлений та не міг бути присутнім на ньому, так як перебував у відрядженні. Ні з моменту перевірки 06.03.2018 року до винесення розпорядження про порушення від 15.05.2018 року, ні 21.09.2018 року на засіданні робочої групи, ні 24.09.2018 при винесенні розпорядження про звільнення, позивачу не надано можливості надати свої пояснення. Крім того, свідки, показання яких в рішення написані фрагментарно, клопотання про їх допит були заявлені відповідачем також поза межами підготовчого судового засідання.
Апелянт вказує, що звільнення його з посади директора відбулось неналежним суб`єктом, оскільки засновником Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради ОТГ Снятинського району є Заболотівська селищна рада ОТГ, а тому питання про його звільнення повинно було вирішуватися на сесії селищної ради.
Крім того, у розпорядженні голови Заболотівської селищної ради ОТГ про звільнення з роботи від 24.09.2018 року не вказано жодної підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника, які визначені ст.ст. 40, 41 КЗпП України, рішення про його звільнення прийнято під час його перебування у відрядженні. 
Апелянт зазначає, що судом належним чином не досліджено підстави його звільнення з роботи. Так, у довідці перевірки Ганьківського ліцею від 01.02.2018 року зафіксовані порушення в діяльності освітнього закладу, коли той ще не розпочав свою діяльність, розпорядження голови Заболотівської селищної ради ОТГ від 16.05.2018 року №24/02-05 було видано в результаті перевірки 06.03.2018 року, тобто розпорядження про оголошення догани винесено через два місяці після перевірки, є незаконним. Формулювання порушень вказані в розпорядженні про звільненні такі ж самі як і в розпорядження про оголошення догани, однак за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосоване лише одне дисциплінарне стягнення.
Виявлені порушення вимог Бюджетного законодавства щодо неналежного контролю та перевитрати державних коштів на фінансування харчування не відображені і не підтверджені в жодному документі до винесення розпорядження про звільнення від 24.09.2018 року та 12.11.2018 року. Позивач, як керівник закладу доступу до коштів не мав та не підписував накладні, договори, акти.
Апелянт посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає загальним вимогам до змісту судових рішень, є необґрунтованим та немотивованим, просить рішення Снятинського районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Представник Заболотівської ОТГ Лукінів М.П. подав відзив на апеляційну скаргу, у кому зазначив, що доводи позивача про звільнення неналежним суб`єктом, обґрунтовуються невірно, оскільки відповідно до п. 4.4. Статуту Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради ОТГ, який затверджено Рішенням Заболотівської селищної ради ОТГ №25-2/2017 від 22.12.2017 року директор освітнього закладу призначається і звільняється з посади головою Заболотівської селищної ради ОТГ.
Пункт 10 ч. 4 ст. 42 закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що голова ради призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів влади, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України «Про культуру».
В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав грубі недоліки в організації роботи Ганьківського ліцею, погодився з розпорядженням за №24/02-05 від 16.05.2018 року, яким йому оголошено догану.
ОСОБА_1 звільнений з займаної посади з підстав систематичного невиконання без поважних причин функціональних обов`язків, покладених на нього трудовим договором, Статутом, при цьому враховувалось, що до нього раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, догана, та те, що посада директора навчального закладу є посадою з підвищеною відповідальністю працівників, зумовлена тим, що він перебуває в особливому правовому стані та виконує специфічні функції, не властиві іншим категоріям працівників, тобто звільнено за п.3 ст. 40 КЗпП України.
Судом на підставі письмових доказів, показань свідків, фактів, які сторони не заперечують, встановлено систематичне і тривале невиконання ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором, посадовою інструкцією та статутом, звільнення відбулось законно з дотриманням норм трудового законодавства.
Посилання позивача на положення ч. 3 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» не ґрунтуються на нормах матеріального права. Допитані в судовому засіданні за заявою позивача свідки доводи ОСОБА_1 про його звільнення на підставі дискримінації за ознакою політичних переконань, жодним чином не підтвердили.
Радою дотримано передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення. Доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права при розгляді заявленого позову безпідставні.
Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, рішення суду залишити без змін.
Апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.
Представник Заболотівської селищної ради - Лукінів М.П., голова Заболотівської селищної ради Танюк І.Д. заперечили вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду обставинам справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, вищезазначеним вимогам не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивач звільнений з роботи з посади директора Ганьківського ліцею з дотриманням норм трудового законодавства, а тому підстави для його поновлення на роботі відсутні.
Однак із таким висновком суду колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.
Судом встановлено, що Наказом відділу народної освіти Снятинського райвиконкому №906к від 11.10.1990 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора Ганьківської СШ з 01.11.1990 року з правом читати уроки.
Відповідно до рішення Заболотівської селищної ради ОТГ №25-2/2017 від 22.12.2017 року Заболотівська селищна рада ОТГ ввійшла до складу засновників комунального закладу Ганьківського навчально-виховного комплексу (загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів – дошкільний навчальний заклад) Снятинської районної ради Івано-Франківської області (т. 2 а.с. 107-108).
Згідно з рішенням виконкому Заболотівської селищної ради ОТГ №12 від 25.01.2018 року, затвердженого рішенням Заболтівської селищної ради ОТГ Снятинського району Івано-Франківської області №62-4/2018 від 15.03.2018 року Ганьківський навчально-виховний комплекс (загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-дошкільний навчальний заклад) Снятинської районної ради Івано-Франківської області перейменовано на Ганьківський ліцей Заболотівської селищної ради ОТГ Снятинського району Івано-Франківської області (т. 2 а.с. 109-110).
Відповідно до розпорядження голови Заболотівської селищної ради від 20.02.2018 року № 38/02-07 відповідно до рішення Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади від 22.12.2017 року «Про бюджет Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади на 2018 рік» з 21.02.2018 року розпочато роботу дошкільного підрозділу Ганьківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Заболотівської селищної ради ОТГ. 
Відповідальним за роботу дошкільного підрозділу Ганьківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади є директор школи ОСОБА_1 , в т.ч. за санітарний, пожежний та екологічний стан приміщення (т. 1 а.с.19).
Розпорядженням Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади №24/02-05 від 16.05.2018 року в зв`язку з виявленими порушеннями вимог Бюджетного законодавства працівниками Ганьківського ліцею щодо неналежного контролю та перевитрату державних коштів на фінансування харчування дошкільного підрозділу Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради ОТГ винесено догану директору Ганьківського ліцею ОСОБА_1 , зобов`язано директора Ганьківського ліцею Ступарика Г.В. винести наказ про притягнення до адміністративної відповідальності завгоспа ліцею ОСОБА_8 , який допустив перевитрату державних коштів на фінансування харчування дошкільного підрозділу Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради ОТГ (т. 1 а.с. 23).
Згідно розпорядження Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади №166/02-07 від 04.09.2018 року ОСОБА_1 керівника ЗЗСО Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади відряджено на спецкурс : «Демократичне врядування в школі» з 10.09.2018року - 05.10.2018 року терміном на 26 календарних днів (т. 1 а.с. 40-41). 
З протоколу засідання робочої групи по перевірці роботи на посаді директора Ганьківського ліцею ОСОБА_1 у 2018 році від 21.09.2018 року вбачається, що вирішено визнати роботу директора ОСОБА_1 незадовільною та рекомендувати селищному голові ОТГ ОСОБА_4 , притягнути директора Ганьківського ліцею ОСОБА_1 до дисциплінарного стягнення, беручи до уваги розпорядження голови селищної ради ОТГ від 16.05.2018 року №24/02-05 «Про порушення » - відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП звільнити з посади директора Ганьківського ліцею, залишивши на посаді вчителя історії (перевести на посаду вчителя історії з неповним тижневим навантаженням) за неодноразове, неналежне виконання покладених на нього трудових функцій згідно розпорядження селищного голови ОГТ від 20.02.2018 року за № 38/02-07 «Про кадрові питання» та Статуту Ганьківського ліцею (т.1 а.с. 81-85).
Розпорядженням голови Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади №175/02-07 від 24.09.2018 року - у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», беручи до уваги довідку перевірки Ганьківського ліцею від 01.02.2018 року, розпорядження селищного голови від 16.05.2018 року №24/02-05 «Про порушення», акт комісії Заболотівської селищної ради ОТГ від 29.08.2018 року, в зв`язку з виявленими порушеннями вимог Бюджетного законодавства щодо неналежного контролю та перевитрати державних коштів на фінансування харчування, систематичного недотримання законодавства «Про дошкільну освіту» щодо наповнюваності дошкільних груп у відповідності з діючим законодавством, звернення на урядову гарячу лінію щодо порушення законодавства «Про дошкільну освіту», усні звернення працівників Ганьківського ліцею щодо невідповідності посадовим обов`язкам як керівника, анонімні звернення про бездіяльність, як директора ліцею, у шкільному закладі звільнено ОСОБА_1 з посади директора Ганьківського ліцею після виходу на роботу та залишено на посаді вчителя історії у Ганьківському ліцеї. 
Розпорядженням Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади №215/02-07 від 12.11.2018 року у зв`язку з виходом на роботу по закінченню листка непрацездатності відповідно до п.3 ст. 40 КЗпП з 12.11.2018 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради ОТГ, залишивши на посаді вчителя історії з неповним тижневим навантаженням (т.1 а.с. 79).
Відповідно до листків непрацездатності серія НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 08.10.2018 року по 26.10.2018 року та з 29.10.2018 року по 08.11.2018року (т.1 а.с.101, 102).
Згідно акту від 12.11.2018 року, складеного інспектором з кадрової роботи Кушнір І.М., в присутності секретаря Заболотівської селищної ради ОТГ ОСОБА_9 , начальника юридичного відділу Заболотівської селищної ради ОТГ Чобан І.М., вбачається, що директор Ганьківського ліцею ОСОБА_1 ознайомлений з розпорядженням №215/02-07 від 12.11.2018 року «Про звільнення з посади», від дачі пояснень і підпису відмовився (т. 2 а.с. 12).
Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір - угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.
Тому при звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, роботодавець повинен навести і довести конкретні факти допущеного ним невиконання обов`язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.
У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями) роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 статті 40, пункту 1 статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 вказаної постанови, за передбаченими пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).
Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.
Згідно з частиною першою статті 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Відповідно до частини першої статті 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також службових осіб органів доходів і зборів, яким присвоєно спеціальні звання, і службових осіб центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах державного фінансового контролю та контролю за цінами; керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян.
Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.
Згідно з частиною другої статті 149 КЗпП України за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. За передбаченими п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Порядок застосування дисциплінарних стягнень відповідно до статті 149 КЗпП передбачає обов`язок адміністрації зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється протиправне, винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх обов`язків, що випливають із нормативно-правових та інших актів у сфері праці, колективного і трудового договорів.
Виходячи із норм чинного законодавства, для розірвання трудового договору за підставою, що міститься у пункті 3 частини першої статті 40 КЗпП України, необхідними є такі умови: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; належним чином зафіксований факт протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; невиконання трудових обов`язків мало систематичний характер; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення.
У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. 
У наказі про звільнення ОСОБА_1 відсутня вказівка на порушення конкретних обов`язків, покладених на нього посадовою інструкцією директора школи та Статуту Ганьківського ліцеї Заболотівської ОТГ, конкретні дії (бездіяльність) директора  щодо порушення Бюджетного законодавства та перевитрати державних коштів на харчування. Описова частина наказу не містить визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинив позивач ОСОБА_1 . Відповідач обмежився лише загальним посиланням на систематичне недотримання законодавства «Про дошкільну освіту», усні звернення працівників ліцею та анонімні звернення про бездіяльність.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 2 ЦПК України ідея справедливого судового розгляду включає  право на змагальні провадження.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Таким чином, на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку.
Відповідно до Статуту  Ганьківського ліцею Заболлотівської селищної ради ОТГ Снятинського району, затвердженого рішенням Заболотівської селищної ради ОТГ №25-02/2017 від 22.12.2017 року Управління освітнім закладом здійснюється заболотівською селищною радою ОТГ (засновником). Безпосереднє керівництво освітнім закладом здійснює його директор. Пунктом 4.2 Статуту передбачено повноваження директора, зокрема зазначено, що директор закладу: забезпечує реалізацію державної освітньої політики, діє від імені закладу; розпоряджається в установленому порядку шкільним майном і коштами, затверджує погоджений із радою закладу бюджет та організовує його виконання, укладає угоди, організовує освітній процес, видає накази та розпорядження, у тому числі контролює організацію харчування і медичне обслуговування учнів та інш.
Відповідно до п. 4.4. Статуту ліцею, директор освітнього закладу призначається і звільняється з посади головою Заболотівської селищної ради ОТГ згідно чинного законодавства.
Встановлено, що звільненню  ОСОБА_1  із посади директора Ганьківського ліцеюпередувало накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
Так, згідно довідки перевірки дошкільного підрозділу Ганьківського ліцею від 16.05.2018 року, проведеної керівництвом Заболотівської селищної ради ОТГ на усне звернення директора ліцею про відсутність коштів на харчування у дошкільному закладі, було виявлено, що ОСОБА_1 , як директор ліцею, не проконтролював використання продуктів, що призвело до погіршення харчування дітей у навчальному закладі. Також було виявлено ряд інших порушень, зокрема, частково відсутня документація на придбання продуктів, не на всі продукти харчування є сертифікати якості, у накладних виявлено товари однієї ємкості, а в наявності – в інших, у меню для дошкільнят виявлені страви, не передбачені чинним законодавством.
У цей же день селищним головою видано розпорядження №24/02-05,  яким у зв`язку з виявленим порушенням вимог бюджетного законодавства працівниками Ганьківського ліцею щодо неналежного контролю та перевитрату  державних коштів на фінансування харчування  дошкільного підрозділу  Ганьківського ліцею  - директору ліцею Ступарику ОСОБА_10 . ОСОБА_11  винесено догану. 
Пояснення з приводу зазначених порушень у директора ліцею ОСОБА_1 не відібрано, із вказаним розпорядженням він ознайомлений 30.05.2018 року, однак у встановленому законом порядку вказане розпорядження не оскаржував.
Із наданих відповідачем доказів встановлено, що договір поставки №41 від 16 квітня 2018 року на продукти харчування для Ганьківського ліцею на 2018 рік на 14000 грн (Дошкільний підрозділ «Світанок») укладений між продавцем фермерським господарством «Прометей» та Заболотівською селищною радою ОТГ підписаний селищним головою ОТГ Танюком І.Д. (а.с. 9 т.2) Відповідно до накладних №154 від 15.04.2018 року, №155 від 16.04.2018 року, №158 від 24.04.2018 року товар отримував ОСОБА_8 ( а.с. 10-13 т. 2) Таким чином, жодних доказів перевитрати державних коштів на фінансування харчування дошкільного підрозділу Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради ОТГ Ступариком Г.В. суду не надано.
Із змісту розпорядження від 24.09.2018 року №175/02-07 про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ліцею встановлено, що при звільненні позивача, окрім попередньо накладеного дисциплінарного стягнення у вигляді догани взято до уваги довідку перевірки Ганьківського ліцею від 01.02.2018 року.
Як убачається із вказаної довідки керівництвом Заболотівської селищної ради ОТГ 01 лютого 2018 року було проведено ознайомлення з Ганьківською ЗОШ та обговорено адміністративно-господарські питання, в результаті якого виявлено недоліки, саме: у приміщенні школи та приміщенні садочка виявлено перевитрату теплопостачання, кухня садочка не облаштована матеріально-технічною базою харчоблоку, відсутня документація санітарно-епідеміологічної служби, що не дає можливості відкриття закладу, приватним підприємцем, що надає послуги харчування не продовжено договір оренди приміщення, санітарно-гігієнічний стан харчоблоків задовільний. 
У зв`язку з виявленими недоліками, комісія запропонувала директору школи ОСОБА_1 вжити заходи для усунення виявлених недоліків – забезпечити безперебійне постачання води закладу; до 14.02.2018 року облаштувати матеріально-технічною базою харчоблок садка, отримати дозволи відповідних служб для відкриття дитячого закладу; провести до 10.02.2018 року заходи по економії теплопостачання та енергопостачання приміщень навчального закладу; до 14.02.2018 року врегулювати роботу приватного підприємця щодо надання послуг по харчуванню, оренді майна та відшкодування за енергоносії та теплопостачання.
У разі невиконання вищезгаданих заходів вирішити питання про притягнення винних осіб до відповідальності. ( а.с. 71 т.1). 
Суду не представлено суду будь-яких доказів того, що виявлені недоліки у визначений строк не були усунуті, матеріали справи не містять також доказів того, що ОСОБА_1 у зв`язку з цим був притягнутий до відповідальності. Натомість встановлено, що розпорядженням голови Заболотівської селищної ради ОТГ від 20.02.2018 року розпочато роботу дошкільного підрозділу Ганьківського закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів, відповідно до якого відповідальним за роботу дошкільного підрозділу покладено на директора школи Ступарика Г.В. 
Підставою звільнення  ОСОБА_1  з посади директора в розпорядженні селищного голови зазначено акт  комісії Заболотівської селищної ради ОТГ від 29.08.2018 року яким встановлено, що в дошкільному підрозділі перевищено норму наповнюваності середньовікової групи за рахунок зарахування 8 дітей віком від 1 року 7 місяців до 2 років 10 місяців. Ціни на продукти завищені, не раціонально використовуються кошти на харчування. В залишку відсутні овочі та фрукти. Господарська частина знаходиться в незадовільному стані. 
Таким чином, в акті в узагальненому вигляді відображено порушення, однак такі не конкретизовано та не підтверджено будь-якими письмовими доказами, зокрема, на які продукти ціни завищено, у чому саме полягає не раціональне використання коштів на харчування, відсутні також докази на підтвердження незадовільного стану господарської частини. 
Крім того, із змісту зазначеного акту вбачається, що таке обстеження проведено комісією у присутності директора Ганьківського ліцею ОСОБА_1 , однак акт останнім не підписано, йому не запропоновано подати свої зауваження (за наявності таких) щодо викладених в акті обставин, у ньому також не міститься застереження про те, що ОСОБА_1 відмовився підписати вказаний акт.
В розпорядженні про звільнення ОСОБА_1 однією із підстав зазначено також виявлені порушення вимог Бюджетного законодавства щодо неналежного контролю та перевитрати державних коштів на фінансування харчування, разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів проведення перевірки та виявлення порушень вимог Бюджетного законодавства працівниками Ганьківського ліцею щодо неналежного контролю та перевитрати державних коштів на фінансування харчування дошкільного підрозділу Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради ОТГ з боку директора ліцею ОСОБА_1 після накладення на нього 16.05.2018 року дисциплінарного стягнення у вигляді догани за аналогічне порушення.
Розпорядження містить також посилання на систематичне недотримання позивачем законодавства «Про дошкільну освіту» щодо наповнюваності дошкільних груп у відповідності з діючим законодавством.
Із долученого до матеріалів справи наказу №4 Ганьківського ліцею від 20.02.2018 року встановлено, що у зв`язку з відкриттям дошкільного підрозділу «Світанок» в середню різновікову групу зараховано 32 дітей, 9 з яких, не досягнули трирічного віку. Вказаних обставин ОСОБА_1 не заперечив, однак яв встановлено у судовому засіданні в послідуючому діти, які не досягли трирічного віку були відраховані.
Саме з приводу сприяння  зарахування  дитини, яка не досягла трирічного віку  до дитячого садка «Світанок» с. Ганьківці мало місце звернення  ОСОБА_12  30.08.2018 року на Урядову гарячу лінію. На вказане звернення ОСОБА_1 надав пояснення, що дитину буде прийнято в дошкільний підрозділ, коли їй виповниться 3 роки, відповідно до Закону України «Про дошкільну освіту».
Таким чином, саме по собі звернення на Урядову гарячу лінію з проханням сприяння зарахування дитини в дитячий садок, яка не досягла трирічного віку, не дає підстав для висновку про виявлені порушення в роботі ОСОБА_1 внаслідок такого звернення. 
Також ОСОБА_1 було дано пояснення на звернення ОСОБА_13 щодо її тижневого навантаження.
Посилання в розпорядженні на усні звернення працівників Ганьківського ліцею щодо невідповідності посадовим обов`язкам ОСОБА_1 як керівника не підтверджені належними доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про звернення громадян» письмове звернення без зазначення місця проживання, не підписане автором (авторами), а також таке, з якого неможливо встановити авторство, визнається анонімним і розгляду не підлягає.
Таким чином, наявність анонімних звернень не може бути підставою до притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності. 
З огляду на встановлене, у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини, на які посилався відповідач як підставу накладення на позивача дисциплінарного стягнення та звільнення його з роботи. 
Згідно положень ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки одне дисциплінарне стягнення, догана або звільнення.
Відповідно до положень ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Надані відповідачем докази: такі як довідка за результатами перевірки роботи закладу Ганьківського НВК «Світанок» від 06.03.2018 року, складеної інспектором з питань освіти відділу Заболотівської селищної ради ОТГ ОСОБА_14 в ході якої виявлено ряд недоліків щодо зберігання продуктів, перевищення температури у групах, відсутності пожежного щита та проведення занять з музики ОСОБА_15 яка не має освіти за даним профілем; наказ директора Ганьківського ліцею Ступарика Г.В. №22 від 12.03.2018 року про усунення недоліків за наслідками даної перевірки та затверджений план щодо усунення недоліків, не можуть слугувати доказом обґрунтованості накладення на позивача дисциплінарного стягнення. Встановолено, що ОСОБА_15 призначена на посаду музичного керівника розпорядженням голови Заболотівської селищної ради ОТГ від 20.02.2018 року, а не ОСОБА_1 . Крім того, виявлені недоліки не були зазначені відповідачем у розпорядженні від 16.05.2018 року як підстава накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани так і в розпорядженні про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ліцею. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що розпорядження голови Заболотівської селищної ради ОТГ №175/02-07 від 24.09.2018 року та №215/02-07 від 12.11.2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради ОТГ Снятинського району є незаконними, з огляду на що позивача необхідно поновити на посаді директора Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради ОТГ Снятинського району. 
Відповідно до частини другої статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Отже, вказана норма матеріального права визначає обов`язок суду прийняти рішення про виплату працівникові, який поновлюється судом на роботі, середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 
Середній заробіток працівника визначається згідно ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок).
Згідно з пунктом 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Відповідно до пункту 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
Враховуючи, що ОСОБА_1 звільнений у зв`язку з виходом на роботу по закінченню листка непрацездатності з 12 листопада 2018 року час вимушеного прогулу необхідно обраховувати починаючи з 12 листопада 2018 року по день ухвалення рішення суду про поновлення його на роботі – 08 липня 2020 року. Отже, час вимушеного прогулу позивачки становить 412 робочих днів.
Відповідно до довідки про заробітну плату та інші доходи за 2018 рік від 05 червня 2020 року №100 у серпні та вересні 2018 року ОСОБА_1 на посаді директора Ганьківського ліцею Заболотівської ОТГ було нараховано відповідно 7925,41 грн та 95557,76 грн заробітної плати. Таким чином, його середньоденна заробітна плата становить 416,26 грн (7925,41 + 9557,76 = 17483,17 : 42 (кількість робочих днів за вказані місяці)).
Відповідно сума втраченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 171499,12 грн (416,26 грн х 412 днів), яка і підлягає стягненню на користь позивачки. Вказана сума визначена без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів.
Згідно з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). 
Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Позивач, пред`являючи позов про стягнення з Заболотівської селищної ради ОТГ матеріальної шкоди посилався на те, що відповідачем не відшкодовані витрати у сумі 960 грн, пов`язані з наймом житлового приміщення в Івано-Франківську під час його перебування на курсах підвищення кваліфікації з 10.09.2018 року по 05.10.2018 року, однак не представив суду доказів того, що він звертався до відповідача про відшкодування таких витрат і йому відмовлено у відшкодуванні вказаних витрат.
Крім того, позивач посилався на те, що ним понесено незаплановані матеріальні витрати у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні у сумі 4178,77 грн підтвердження своїх вимог, посилається на виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, та квитанції про придбання ліків. Разом з тим, позивач не представив суду доказів того, що перебував на лікуванні внаслідок неправомірних дій відповідача, а тому відсутні підстави для стягнення понесених ним витрат з відповідача.
Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Частиною першою ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 
Позивач, пред`являючи позов про стягнення з відповідача ОСОБА_4 моральної шкоди посилався на те, що протиправними упередженими діями на підставі дискримінації за ознакою політичних переконань щодо нього, незаконним звільненням, спричинив йому моральну шкоду, у нього погіршився стан здоров`я, порушення з боку ОСОБА_4 позбавили його сну, спокійного існування, призвели до порушення відносин з іншими людьми та безробіття.
Разом з тим, позивач на підтвердження обставин заподіяння моральної шкоди не представив суду будь-яких доказів, а тому підстави для задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди відсутні. 
За змістом статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зважаючи на вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що рішення місцевого суду постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його необхідно скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
В силу частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 141 ЦПК України).
Пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Відповідно до квитанції №6.18988.1/208532411 від 20 березня 2020 року ОСОБА_1 сплачено 2305,20 грн судового збору за подання апеляційної скарги (а.с.62 т.2). 
За таких обставин, враховуючи категорію справи, ціну позову, задоволення позовних вимог та вимог апеляційної скарги, з Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади на користь держави необхідно стягнути 2483,40 грн судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.
Також з Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1152,60 грн судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
В силу пункту четвертого частини першої статті 430 ЦПК України та частини восьмої статті 235 КЗпП України рішення в частині поновлення на роботі необхідно допустити до негайного виконання.
Керуючись статтями 374, 376, 381–384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Снятинського районного суду від 07 лютого 2020 року скасувати. 
Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади, Голови Заболотівської селищної ради ОТГ ОСОБА_2 Івана Дмитровича про визнання незаконним та скасування розпоряджень про звільнення, поновлення на роботі, стягнення виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Визнати незаконними та скасувати розпорядження голови Заболотівської селищної ради ОТГ» №175/02-07 від 24.09.2018 року та №215/02-07 від 12.11.2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради ОТГ Снятинського району.
Поновити ОСОБА_1 з 12 листопада 2018 року на посаді директора Ганьківського ліцею Заболотівської селищної ради ОТГ Снятинського району Івано-Франківської області. 
Стягнути із Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади (місце знаходження: 78315, Івано-Франківська область, Снятинський район смт. Заболотів пл. Степана Бандери,3, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04355355) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 171499,12  грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з врахуванням всіх обов`язкових платежів. 
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити. 
Стягнути з Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади (місце знаходження: 78315, Івано-Франківська область, Снятинський район смт. Заболотів пл. Степана Бандери,3, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04355355)  на користь держави 2483,40грн судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції.
Стягнути з Заболотівської селищної ради об`єднаної територіальної громади (місце знаходження: 78315, Івано-Франківська область, Снятинський район смт. Заболотів пл. Степана Бандери,3, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04355355) на користь  ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) 1152,60 грн судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
       Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
       Повний текст постанови складено 14 липня 2020 року.

Головуюча                                                         О.В. Пнівчук
Судді:                                                                О.О. Томин
                                                                       Л.В. Ясеновенко