Єдиний унікальний номер 234/7099/20
Номер провадження 33/804/442/20 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року                     місто Бахмут        
Суддя судової палати з розгляду  кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Ковалюмнус Е.Л., при секретарі                    Долі В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 20 липня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , що зареєстрований та мешкає за адресою:                   АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого                      ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200,00 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на              1 (один) рік, -
ВСТАНОВИЛА:
Згідно до постанови судді Краматорського міського суду Донецької області від                  20 липня 2020 року 25 квітня 2020 року о 21 годині 30 хвилин в м. Краматорську по                вул. Паркова, біля буд. 152 водій ОСОБА_1 став учасником дорожньо – транспортної пригоди. Водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом                         ВАЗ 210990 20, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах з ротової порожнини, хитка хода, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у наркологічному диспансері відмовився у присутності двох свідків. Таким чином, діями водія ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 ПДР.
Постановою судді Краматорського міського суду Донецької області від                              20 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На вказану постанову суду ОСОБА_1 подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову Краматорського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2020 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП, у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність. В обґрунтування 
апеляційної скарги зазначає, що: висновок суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобу в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідає дійсності; в резолютивній частині постанови судом не конкретизовано, за які саме дії ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення; відповідно до Закону України від 22.11.2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набув чинності 01.07.2020 року, правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП з 01 липня 2020 року віднесені до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння – втратила чинність і інкриміноване йому діяння перестало бути адміністративним, а тому провадження підлягає закриттю.       
ОСОБА_1 повідомлений про час, дату та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, у судове засідання не з`явився, заяви про відкладання розгляду справи не надав. 
Заслухавши суддю – доповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню у зв`язку із наступним.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених у постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах. Суд першої інстанції при розгляді зазначеної справи дав належну правову оцінку діям ОСОБА_1 , з якою погоджується апеляційний суд.
З матеріалів справи вбачається, що суддя місцевого суду правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд правильно зазначив, що даний факт підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 № 317815 від 25.04.2020 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та у якому зазначено, що 25 квітня 2020 року о 21-30 год. в м. Краматорську по вул. Паркова, біля буд. 152 водій ОСОБА_1 став учасником дорожньо – транспортної пригоди. Водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210990 20, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (характерний запах з ротової порожнини, хитка хода, поведінка не відповідає обстановці). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у наркологічному диспансері відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Водія відсторонено від керування. Таким чином, діями водія ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 ПДР. Права, передбачені ст. 63 та ст. 268 КУпАП працівниками поліції ОСОБА_4 роз`яснені (а.с. 3).
Згідно пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 25.04.2020 року приблизно о           22-50 год. були залучені у якості свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . У їх присутності йому було запропоновано пройти  медичний огляд у встановленому законом порядку, від проходження якого останній відмовився. ОСОБА_1 були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с. 6-7).  
Згідно відеозапису, який був досліджений суддею суду першої інстанції та апеляційним судом, та який доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається неадекватна поведінка ОСОБА_1 , при спілкуванні з працівниками поліції ОСОБА_1 нецензурно висловлюється на їх адресу, на не одноразову пропозицію працівника поліції або продути алкотестер, або пройти медичний огляд у встановленому законом порядку у присутності двох свідків, він тривалий час сперечався, продовжуючи застосовувати нецензурну лексику, ухилявся від відповіді, що правильно розцінено працівниками поліції як відмова від проходження медичного огляду.          
Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги довідки за результатами медичного огляду ОСОБА_1 , які складені 26 квітня 2020 року, тобто наступним днем, оскільки, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, оскільки діючим законодавством не передбачено проходження обстеження в медичній установі на свій розсуд. 
Таким чином, сукупність всіх доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 своїми діями та поведінкою підтверджував відмову від продуття алкотестеру та проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що суд першої інстанції дійшов правильного висновку.  
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про невідповідність висновку суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобу в стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння не є слушними, оскільки при розгляді Краматорським міським судом Донецької області справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124, 122-4 КУпАП, останній провину у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, визнав повністю та показав, що він дійсно керував транспортним засобом, на якому врізався у дерево, а у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, визнав частково, що підтверджується постановами цього суду від 15 травня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, які в апеляційному порядку не оскаржені (а.с. 26-29). 
Таким чином, керування транспортним засобом у зазначений в постановах час, підтверджено особисто ОСОБА_1 .   
Крім того, складання зазначених протоколів відносно ОСОБА_1 , є наслідками однієї події, а саме скоєння ним 25 квітня 2020 року дорожньо-транспортної пригоди. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в резолютивній частині постанови судом не конкретизовано, за які саме дії його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення не є обґрунтованими, оскільки резолютивна частина  постанови суду містить посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідно до якої об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.            
Таким чином, в постанові суд обґрунтовано зазначив, що при вказаних в оскаржуваній постанові обставинах ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Щодо доводів апеляційної скарги про втрату чинності нормативного акту, апеляційний суд зазначає наступне.
До набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. До осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення. 
Крім того, відповідно до роз`яснень Верховного Суду від 03.07.2020 року, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння  або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакціях або інші дії, виключені за ст. 130 КУпАП має бути застосовано закон, що діяв під сам і за місцем вчинення правопорушення. Суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП, які були скоєні до 01 липня 2020 року, відповідно до цієї статті, у редакції чинної на день вчинення таких діянь.                                                                                                                                                     
  Таким чином, підстави для закриття провадження в цій справі на підставі ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, відсутні. 
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду з зазначених в апеляційній скарзі обставин немає. 
Згідно зі ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Як вбачається з постанови Краматорського міського суду Донецької області від            20 липня 2020 року, з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір на користь держави у сумі 420, 40 грн.
   Як вбачається з копії посвідчення НОМЕР_3 , яке видане 18.09.2019 року  ОСОБА_1 є учасником бойових дій та він має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій (а.с. 15).
  Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (із змінами та доповненнями) від сплати судового збору звільняються учасники бойових дій, постраждали учасники Революції Гідності, Герої України – у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.        
  Проте, зазначений факт суд першої інстанції не врахував.
  Таким чином, посилання в постанові Краматорського міського суду Донецької області від 20 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 про стягнення з останнього на користь держави судовий збір у сумі 420,40 (чотириста двадцять) гривень підлягає виключенню.

   Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Постанову Краматорського міського суду Донецької області від 20 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 , яким його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без змін.     
Виключити з постанови посилання на стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у сумі 420,40 (чотириста двадцять).
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                            Е.Л. Ковалюмнус