Ухвала
 
24 червня 2020 року
м. Київ
 
справа № 545/1684/19
провадження № 61-7143св20
Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю., 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: Диканське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Акціонерного товариства «Укртрансгаз», Акціонерне товариство «Укртрансгаз»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2019 року у складі судді Стрюк Л. І. та постанову Полтавського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у складі колегії суддів: Пилипчук Л. І., Кривчун Т. О., Чумак О. В.,
ВСТАНОВИВ :
У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Акціонерного товариства (далі - АТ) «Укртрансгаз», АТ «Укртрансгаз» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.
 
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2019 року позов задоволено частково. Зобов`язано Диканське лінійне виробниче управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» АТ «Укртрансгаз» внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 , доповнивши причину звільнення посиланням на відповідну статтю (пункт) закону, а саме: пункт 2 статті 36 Кодексу законів про працю України, та змінити дату звільнення з 06 червня 2019 року на 10 червня 2019 року. Стягнуто з Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» АТ «Укртрансгаз» на користь ОСОБА_1 2 794,52 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 11 березня 2020 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
У квітні 2010 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
 
Підставою касаційного оскарження рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2019 року та постанови Полтавського апеляційного суду від 11 березня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), у зв`язку з чим суди невірно трактували норми права та застосували їх до спірних правовідносин, зокрема, частину першу статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
У відповідності до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Диканського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів філії «Управління магістральних газопроводів «Київтрансгаз» Акціонерного товариства «Укртрансгаз», Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04 грудня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 11 березня2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:	В. О. Кузнєцов	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов