Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 	Справа № 991/4785/20	
Доповідач: ОСОБА_2 	Провадження №11-сс/991/558/20	

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03 липня 2020 року	місто Київ	

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 17 червня 2020 року у кримінальному провадженні №52016000000000372 про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 
уродженця м. Іноземцево Ставропольського краю Російської Федерації,
громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: 
АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 – ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И Л А:

До Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга підозрюваного на ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 17.06.2020 щодо продовження строку запобіжного заходу відносно 
ОСОБА_7 . Зміст оскаржуваного рішення.
1.1. Ухвалою слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 17.06.2020 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
1.2. Свою ухвалу слідча суддя мотивувала тим, що: (1) ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі – КК); (2) стороною обвинувачення доведено, що існують ризики переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду і незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, які не зменшилися; (3) наявні обставини, які виправдовують подальше застосування до підозрюваного цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків.
ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2.1. У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 просив: (1) поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчої судді; (2) ухвалу слідчої судді від 17.06.2020 скасувати і постановити нову, якою відмовити у продовженні строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та строку дії обов`язків, а в разі часткового задоволення клопотання - змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на більш м`який (особисте зобов`язання чи нічний домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 ).
2.2. Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу,  ОСОБА_7  зазначив, що: (1) повний текст оскаржуваного рішення він отримав 24.06.2020; (2) стороною обвинувачення не доведено існування нових або попередніх без їх зменшення ризиків, які б могли бути підставою для продовження строку домашнього арешту; (3) слідчою суддею не враховано, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, але внаслідок перебування під цілодобовим домашнім арештом не може виконувати свої трудові обов`язки, матеріально забезпечувати себе та свою сім`ю, надалі отримувати кваліфіковану правову допомогу; (4) тяжкість інкримінованих підозрюваному злочинів не свідчить про ймовірність його переховування; (5) слідчим суддею не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів; (6) висновки про існування обґрунтованої підозри є помилковими; (7) кримінальне провадження №52016000000000372 має бути закрите, адже воно не було закінчене чи завершене, а строк досудового розслідування закінчився 25.04.2020.
ІII. Позиція учасників провадження.
3.1. Підозрюваний ОСОБА_7 і його захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційні вимоги та просили їх задовольнити. ОСОБА_7 зазначив, що йому досі не пред`явлено обвинувачення, а покарання у вигляді цілодобового домашнього арешту він фактично відбуває. ОСОБА_8 вказав, що рішення слідчої судді занадто жорстке і позбавляє підозрюваного можливості працювати.
3.2. Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вказавши, що обвинувачення не висунуто, бо сторона захисту ще знайомиться з матеріалами кримінального провадження.
IV. Обставини, встановлені колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, позиції підозрюваного, його захисника і прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила наступне.
(§1) Історія судового провадження
4.1. Детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №52016000000000372 від 18.10.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК (т. 1 а. с. 15-17).
4.2. 25.02.2020 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК (т. 1 а. с. 18-77).
4.3. 02.03.2020 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу, якою застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК (т. 1 а. с. 248-257).
4.4. Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.04.2020 з урахуванням ухвали Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 14.05.2020 замість застави, визначеної ухвалою від 02.03.2020, до підозрюваного ОСОБА_7 до 19.06.2020 включно застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК (т. 1 а. с. 258-267).
4.5. 17.04.2020 ОСОБА_7 повідомлено про можливість ознайомитися з матеріалами розслідування у зв`язку із завершенням досудового розслідування, що здійснювалося у кримінальному провадженні №52016000000000372 від 18.10.2016, та визнанням зібраних доказів достатніми для складення обвинувального акту (т. 1 а. с. 225-230).
4.6. 12.06.2020 прокурор звернувся до слідчої судді Вищого антикорупційного суду з клопотанням про продовження строку тримання особи під домашнім арештом (т. 1 а. с. 1-14, т. 3 а. с. 1).
4.7. 17.06.2020 слідча суддя Вищого антикорупційного суду, розглянувши вищевказане клопотання, проголосила резолютивну частину ухвали, якою частково задовольнила клопотання прокурора - продовжила ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 та поклала на нього включно до 01.08.2020 обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК, а саме: (1) прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора та суду; (2) не відлучатися з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; (4) утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , підозрюваними ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ; (5) здати на зберігання до відповідних територіальних органів/територіальних підрозділів Державної міграційної служби паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України (т. 3 а. с. 78, 80-83).
4.8. 22.06.2020 слідча суддя Вищого антикорупційного суду проголосила повний текст ухвали від 17.06.2020 (т. 3 а. с. 78, 80-83).
4.9. 23.06.2020 ОСОБА_7 отримав повний текст ухвали від 17.06.2020 (т. 3 а. с. 85).
4.10. 25.06.2020 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вищевказану ухвалу слідчої судді від 17.06.2020, яка поштою надійшла до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду 30.06.2020 (т. 3 а. с. 86-108).
(§2) Відомості, які стосуються особи підозрюваного
4.11. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянин України, уродженець Російської Федерації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 зі строком дії до 27.09.2028, з 15.05.2018 працював на ДП «Одеський авіаційний завод» і з 16.07.2009 – працював за сумісництвом у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка (т. 1 а. с. 80; т. 3 а. с. 24, 61).
4.12. Відповідно до витягів із Державного реєстру актів цивільного стану громадян ОСОБА_7 із 17.07.1998 перебуває у шлюбі з ОСОБА_25 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , з якою має трьох повнолітніх дітей: ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 1 а. с. 87-98, 120).
4.13. Згідно з відомостями із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ОСОБА_7 отримав доходи в розмірі: (1) 282 099,20 грн. у 2017 році; (2) 1 453 001,29 грн. у 2018 році; (3) 639 375,83 грн. за перші три квартали 2019 року (т. 1 а. с. 99 - 119).
4.14. У відповідності до відомостей із Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ОСОБА_29 отримала доходи в розмірі: (1) 4 595 407,84 грн. у 2017 році; (2) 3 279 040,51 грн. у 2018 році (т. 1 а. с. 121 - 137).
4.15. Із 09.10.2012 по 02.12.2018 ОСОБА_7 перетинав державний кордон України по 4 рази на в`їзд і 4 рази на виїзд в пунктах пропуску Київ, Щорс, Горностаївка, Угринів, Ягодин (т. 1 а. с. 138).
4.16. Відповідно до наданих копій документів ОСОБА_7 отримував кредити в АТ «Альфа-Банк», ПАТ «Ідея банк» у 2018, АБ «Укргазбанк» у 2017, (т. 3 а. с. 60, 66-71).
4.17. У матеріалах судового провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили, що власники житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , не заперечують проти перебування під цілодобовим домашнім арештом за вказаною адресою ОСОБА_7 
(§3) Обставини, які стосуються правопорушень, у вчиненні яких особа підозрюється 
4.18. Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №52016000000000372 від 18.10.2016 (т. 1 а. с. 15-17), повідомлення про підозру (т. 1 а. с. 18-77) та клопотання (т. 1 а. с. 1-14) у їх сукупності вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209, ч. 5 ст. 27 – ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358 КК, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великих розмірах, пособництві зловживанню службовими особами своїм службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненні фінансових операцій та правочинів з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, використанні завідомо підробленого документа.
Зокрема, повідомлена підозра стосується того, що:
(1) у період виконання обов`язків директора Державного підприємства «Науковий центр точного машинобудування» (далі - ДП «НЦТМ») ОСОБА_7 домовився із заступником Голови Служби зовнішньої розвідки України (далі - СЗРУ) ОСОБА_24 та заступником директора 2 департаменту СЗРУ ОСОБА_23 про те, що останні, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи - ДП «НЦТМ», використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, забезпечать перемогу ДП «НЦТМ» під час організації проведення закупівлі СЗРУ спеціальної техніки, визначивши як таку комплекс програмно-технічного управління геопросторовими даними, відомості про принцип дії якого становлять державну таємницю відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну таємницю» та п. 4.4.14 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, затвердженого наказом Служби безпеки України №440 від 12.08.2005;
(2) реалізуючи спільний злочинний план ОСОБА_24 та ОСОБА_23 із залученням підлеглих їм працівників ґрунтуючись на попередньо отриманих від директора ДП «НЦТМ» ОСОБА_7 . Технічних умовах на програмно-технічний комплекс управляння геопросторовими даними «ПТК «РАЙДУГА» ТУ У 7010-25746864-001:2014 АМЗА.466514.00, затвердили вихідні вимоги (зареєстровані за № 8/2/3/5930т від 08.09.2014) на предмет закупівлі: «Спеціальна електронно-обчислювальна техніка - програмно-технічний комплекс управління геопросторовими даними «ПТК «РАЙДУГА»;
(3) у подальшому ОСОБА_24 та ОСОБА_23 не зважаючи на відсутність своєчасно наданих ДП «НЦТМ» документів, декількох корегувань цінових пропозицій, застереження, викладені у листі від 15.09.2014 за № 14/2/6007т, провели оцінку пропозицій потенційних виконавців та запропонували прийняти пропозицію ДП «НЦТМ», як таку, що є найбільш економічно вигідною;
(4) після цього, між СЗРУ, як Замовником, в особі ОСОБА_16 , який діяв на підставі довіреності від 12.09.2014 №5/4/672 та ДП «НЦТМ, як Виконавцем, в особі директора ОСОБА_7 укладено договір №572/14 від 28.10.2014 про закупівлю за державні кошти, який ДП «НЦТМ» не було в змозі виконати, адже Технічні умови ТУ У 7010-25746864-001:2014 на програмно-технічний комплекс управління геопросторовими даними «ПТК «РАЙДУГА», які було надано ОСОБА_7 ОСОБА_24 та ОСОБА_23 були підробленими, а ДП «НЦТМ» немає сертифікату (ліцензії) на використання програмних продуктів ArcGIS компанії ESRI, що є невід`ємним елементом вказаного комплексу».
4.19. У період з 11.10.2005 до 01.07.2015 ОСОБА_7 працював виконуючим обов`язки директора Державного підприємства «Науковий центр точного машинобудування» (т. 1 а. с. 141, 167).
4.20. ОСОБА_24 з 20.03.2014 до 09.10.2017 працював заступником Голови СЗРУ (т. 1 а. с. 170-171).
4.21. У період із 04.07.2014 до 21.10.2014 ОСОБА_23 неодноразово звертався з рапортом до начальника 2 служби РСУ СЗРУ, в якому просив оформлення тимчасових перепусток ОСОБА_7 з правом проходу на територію одного з об`єктів, пов`язаних із діяльністю СЗРУ (т. 1 а. с. 172-181).
4.22. У протоколі допиту свідка ОСОБА_9 від 19.04.2017 зазначено: «у період часу з лютого 2014 по квітень 2016 року я обіймав посаду Голови Служби зовнішньої розвідки України…», «… Мій заступник – ОСОБА_24 , був відповідальний за здійснення закупівель з метою озброєння радіо-технічними засобами відповідних підрозділів СЗРУ». Крім того, на запитання детектива «чи було вам відомо про  ПТК «Райдуга» до моменту його закупівлі СЗРУ» свідок ОСОБА_9 відповів: «про даний комплекс мені стало відомо з доповіді ОСОБА_30 » (т. 1 а. с. 182-186).
4.23. У протоколі допиту свідка ОСОБА_10 від 10.06.2019 вказано: «у період часу липень-жовтень 2014 року я проходив службу на посаді заступника начальника відділу технічного забезпечення СЗРУ, до моїх посадових обов`язків входило допомога у формуванні програмно-технічного озброєння НОМЕР_4 Центру СЗРУ (станом на 2014 рік – Другого Департаменту)», «… Центром видової космічної розвідки СЗРУ, очолюваним ОСОБА_31 …» (т. 1 а. с. 187-190).
4.24. У протоколі допиту свідка ОСОБА_32 від 16.08.2018 на запитання детектива «ким готувалися надані вам для огляду Вихідні вимоги, які відомості були покладені в основу зазначеного документу, хто надав його вам для підпису, чи надавали ви будь-які вказівки щодо його змісту, внесення корективів» зазначив: «за основу даного документу був взятий зразок технічних умов комплексу управління геопросторовими даними, які були надані ОСОБА_23 звідки вони ним були взяті мені невідомо, на підставі зазначених технічних умови очолюваним мною підрозділом були підготовлені дані вихідні вимоги…», «первинно ініціаторами закупівлі даного комплексу були « ОСОБА_24  та ОСОБА_23 , це в тому числі підтверджується тим, що рапорт на внесення змін до програми озброєння, яким було ініційовано закупівлю даного комплексу був розроблений та підписаний без участі підрозділу замовника, тобто підрозділу, який я на той момент очолював» (т. 1 а. с. 191-195).
4.25. У протоколі допиту свідка ОСОБА_12 , який є заступником начальника другого відділу УТОСД СЗРУ, від 21.06.2019 вказано: «у період часу липень-жовтень 2014 я проходив службу на посаді старшого консультанта-аналітика першого відділу УТОСД. До моїх посадових обов`язків, крім іншого, входило документальне, юридичне та технічне супроводження закупівель технічного озброєння», «Перед засіданням Тимчасової робочої групи від 08.09.2014 року підрозділ-замовник (2 департамент, центр видової космічної розвідки) передав до УТОСД вихідні вимоги, які були затверджені на зазначеному засіданні ТРГ, на тому ж засіданні ТРГ було обрано двох потенційних виконавців, а саме ДП «НЦТМ» та ТОВ «Ай Сі Ем Груп». Надані мені на ознайомлення Вихідні вимоги були складені мною на основі вихідних вимог підрозділу-замовника з метою направлення потенційним виконавцям а саме ДП «НЦТМ» та ТОВ «Ай Сі Ем Груп», що і було здійснено після затвердження вихідних вимог підрозділу-замовника на засіданні ТРГ 08.09.2014»  (т. 1 а. с. 196-199).
4.26. Згідно протоколу допиту від 15.05.2019 свідок ОСОБА_13 , який є начальником відділу СЗРУ, та якому було надано для огляду Доповідну записку «щодо внесення змін до програми озброєння на 2014 рік» на питання «чи відомі вам обставини підготовки, підписання і подальшого проходження наданого вам для ознайомлення документа» відповів: «обставини підготовки та підписання даного документа мені невідомі, Доповідна записка «щодо внесення змін до програми озброєння на 2014 рік» була передана до УТО СД для врахування при організації процедури закупівлі, незвичним у цій доповідній записці є її деталізація, а саме назва комплексу та інше (при тому, що вказаний комплекс не був раніше включений до програми озброєння)», «… на момент надходження даного документу не були сформовані вихідні вимоги, у зв`язку з чим незрозумілим є яким чином було здійснено вибір саме «ПТК «Райдуга» (т. 1 а. с. 200-204).
4.27. Відповідно до протоколу допиту від 05.06.2019 свідок ОСОБА_14 , який є військовослужбовцем СЗРУ, повідомив: «у період часу липень-грудень 2014 року я проходив службу на посаді заступника начальника першого відділу УТОСД, до моїх посадових обов`язків, серед іншого, входило підготовка програм озброєння та договорів для їх виконання», «… я мав підготувати зміни до Програми озброєння СЗРУ на 2014 рік а саме змінити назву заходу ПТК «УГПД» на ПТК «Райдуга». Причини з яких були здійснені такі зміни мені не відомі. Після підготовки змін до Програми озброєння вказаний проект був переданий на затвердження Голові Служби, після затвердження даного документа, витяги з нього були направлені підрозділам-замовникам в частині, що їх стосувалася» (т. 1 а. с. 205-209).
4.28. В протоколі допиту від 05.04.2017 свідок ОСОБА_15 , який з 2014 до початку 2016 був начальником управління власної безпеки СЗРУ, зазначив: «У 2014 році Службою зовнішньої розвідки України було організовано проведення процедури закупки програмного технічного комплексу УГПД…», « ОСОБА_16 з ОСОБА_24 повідомили, що на ринку України наявні всього два підприємства здатних виконати поставу програмно-технічного комплексу управління геопросторовими даними» (т. 1 а. с. 210-213).
4.29. Згідно із протоколом допиту від 05.04.2017 свідок ОСОБА_16 , який є начальником управління технічного озброєння та спеціальних досліджень СЗРУ, повідомив: «у випадку із закупівлею програмно-технічного комплексу «ПТК «Райдуга» був застосований порядок санкціонування даної закупівлі Головою СЗРУ при погодженні керуючого заступника Голови ОСОБА_24 , а саме 15.08.2014 року директор 2 департаменту Центру ОСОБА_23 склав рапорт щодо необхідності закупівлі обладнання щодо обробки геопросторових даних, при цьому спочатку йшлося про закупівлю ПТК УГПД (шифр «ПТК «Райдуга» у вказаному рапорті не фігурував)…», «Після внесення відповідних змін до Програми озброєнь на 2014 рік, головою тимчасової робочої групи (на підставі Наказу Голови служби) було проведено засідання на якому ставилося питання щодо розгляду потенційних виконавців по закупівлі ПТК УГПД. При цьому можу пояснити що на першому засіданні тимчасової робочої групи, коли обговорювалось коло можливих виконавців та технічні вимоги до обладнання, які складені на підставі технічних вимог замовника. При цьому у зазначених технічних вимогах були визначені технічні умови, які є внутрішнім документом конкретного підприємства. На підставі викладеного я прийшов до висновку, що вихідні вимоги були написані під конкретне підприємство, яке за результатами заходів було визначено переможцем у вказаній закупівлі. Такий випадок, коли у вихідних вимогах зазначалися технічні умови я бачив вперше», «зміни предмету закупівлі з ПТК УГПД на «ПТК «Райдуга» були внесені на підставі доповідної записки ОСОБА_23 …» (т. 1 а. с. 214-219).
4.30. У відповідності до протоколу від 25.04.2017 під час допиту свідок ОСОБА_16 повідомив: «в другій половині грудня 2014 року директором ДП «НЦТМ» ОСОБА_7 було направлено на мою адресу лист щодо готовності приймання-передачі «ПТК «Райдуга», я враховуючи факти відсутності повного комплекту технічних засобів, відсутності пусконалагоджувальних робіт та навіть не розпочаті заходи з побудови КСЗІ зазначеного комплексу, проігнорував вказаний лист. Після того, лист щодо виконання зобов`язань за договором ДП «НЦТМ» у січні 2015 був направлений ОСОБА_7 на ім`я заступника Голови Служби ОСОБА_24 , який резолюцією поставив мені завдання доповісти з цього приводу. На виконання резолюції заступника Голови мною був підготовлена доповідь (на ім`я ОСОБА_24 ) із зазначенням повноти на недоліків роботи ,виконаної ДП «НЦТМ»», «… протягом 2014 року ОСОБА_24 постійно здійснював тиск на мене, у тому числі шляхом погроз відсторонення від посади та навіть звільнення під різними мотивами, в тому числі щодо витоку з моєї сторони інформації по проведенню закупівель, що здійснювалися в інтересах служби з метою лобіювання мною інтересів потенційних переможців…», «умови для перемоги в закупівлі комплексу «ПТК «Райдуга» саме ДП «НЦТМ» були створені ОСОБА_23 шляхом формування вихідних вимог на закупівлю конкретно під зазначене підприємство» (т. 1 а. с. 220-223).
4.31. Згідно листа генерального директора «ЕСОММ СОО» ДП «Науковий центр точного машинобудування» та Служба зовнішньої розвідки України не значиться у базах даних користувачі програмного забезпечення Esri та не має жодного сертифікату (ліцензії на використання) програмних продуктів ArcGIS (т. 2 а. с. 7, 9).
4.32. Згідно протоколу допиту від 17.03.2017 свідок ОСОБА_17 , який є генеральним директором ТОВ «Софтліст», повідомив: «Профілем роботи ТОВ «Софтліст» є поставка програмного забезпечення, поставка комп`ютерного обладнання, розробка програмного забезпечення», «до інтернет-магазину «softlist.com.ua», що належить нашому підприємству, звернулася ОСОБА_33 . Зазначена особа повідомила, що підприємство, де вона працює хоче закупити ліцензію ArcGis. Так, 20.11.2014 ДП «НЦТМ», представником якого виступала ОСОБА_34 запросила вартість у вигляді рахунків на придбання зазначеного програмного забезпечення. Після чого 21.11.2014, ДП «НЦТМ» здійснило перерахунок коштів за наданими рахунками на загальну суму 300 000 грн. Після отримання коштів від ДП «НЦТМ» почалось обговорення між ТОВ «Софтліст» та виробником ESRI Ukraine щодо можливості надання ліцензії замовнику. В ході перемовин стало відомо, що у ДП «НЦТМ» відсутня форма для використання даного програмного забезпечення, внаслідок чого проведено перемовини між ДП «НЦТМ» та ТОВ «Софтліст», результатом чого стало рішення про повернення коштів. Кошти в сумі 300 000 грн. були повернуті на рахунок ДП «НЦТМ» (т. 2 а. с. 11-14).
4.33. В листі ОСОБА_7 як директора ДП «НЦТМ» до заступника голови СЗРУ ОСОБА_24 від 13.10.2014 вказано прохання у договорі на закупівлю програмно-технічного комплексу управління геопросторовими даними «ПТК «Райдуга» передбачити попередню оплату у розмірі 100 відсотків від цінової пропозиції (т. 2 а. с. 16).
4.34. В протоколі допиту начальника Фінансово-економічного управління Служби зовнішньої розвідки України ОСОБА_18 він на запитання детектива «На підставі яких документів та який порядок їх направлення для фактичного здійснення передплати?», повідомив, що «У випадку з «ПТК «Райдуга»», підрозділом замовником Управління технічного озброєння спеціальних досліджень спеціальних досліджень (УТОСД) до фінансово-економічного управління направляння пакетів документів за вих. № 20/1/2082/ДСК від 23.10.2010, а саме: лист-погодження попередньої оплати, договір, аркуш погодження до договору. На підставі зазначених документів працівниками фінансово-економічного управління готувалося платіжне доручення, після чого надавалося на здійснення першого підпису керівництвом СЗР України та після підпису надсилалося до Державного казначейства України» (т. 2 а. с. 17-20). Відповідно до платіжного доручення № 8934 від 03.11.2014 було проведено попередню оплату ПТК «Райдуга» (т. 2 а. с. 28).
4.35. Згідно копії платіжного доручення №8934 від 03.11.2014 за підписом Пашковського ДП «Науковому центру точного машинобудування» було проведено попередню оплату 2 200 000,00 грн. за ПТК Райдуга (т. 2 а. с. 28).
4.36. В копії акту здачі-приймання роботи від 25.07.2014 щодо виконання перевірки ДП «УкрНДНЦ» технічних умов ТУ У 7010-25746864-001:2014, розробниками яких на копії їх титульної сторінки зазначені ОСОБА_19 та ОСОБА_20 з ніби то відбитками їх підписів (т. 2 а. с. 64), вбачається, що його підписано від імені ДП «НЦТМ» ОСОБА_7 та від імені першого заступника ДП «УкрНДНЦ» ОСОБА_35 (т. 2 а. с. 60).
4.37. Як встановлено у висновку експерта №286/1 від 21.08.2019, наданого Українським науково-дослідним інститутом спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, «підпис від імені ОСОБА_20 , в нижній правій частині першого аркушу технічних умов Програмно-технічного комплексу управління геопросторовими даними «ПТК Райдуга» (ТУ У 7010-25746864-001:2014) під печатним текстом «Головний конструктор проекту ДП «НЦТМ» та зліва від печатного тексту « ОСОБА_20 », виконаний не ОСОБА_20 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_19 , в нижній правій частині першого аркушу технічних умов Програмно-технічного комплексу управління геопросторовими даними «ПТК Райдуга» (ТУ У 7010-25746864-001:2014) під печатним текстом «Заступник директора ДП «НЦТМ» з наукової роботи» та зліва від печатного тексту « ОСОБА_19 », виконаний не ОСОБА_19 , а іншою особою» (т. 2 а. с. 119-123).
4.38. Як зазначили в протоколах допитів ОСОБА_19 та ОСОБА_20 підписи на титульному аркуші Технічних умов Програмно-технічного комплексу управління геопросторовими даними «ПТК Райдуга» (ТУ У 7010-25746864-001:2014) виконані не ними та вони не брали участі в розробці даних технічних умов (т. 2 а. с. 124-129).
4.39. Згідно Технічних умов «ПТК Райдуга» ДП «НЦТМ» мало поставити цей комплекс, у складі якого в т. ч. мало бути програмне забезпечення ArcGis, вказавши про наявність ліцензії на нього протягом трьох років, що гарантує виробник (т. 2 а. с. 64-105).
4.40. Відповідно до акту матеріально відповідальна особа від СВР України ОСОБА_36 прийняв та матеріально відповідальна особа від ДП «НЦТМ» передала на зберігання частину обладнання, передбаченого вищевказаною ціновою пропозицією за договором від 28.10.2014 № 572/14 (т. 3 а. с. 45).
4.41. У Довідці аналізу матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №52016000000000372 від 18.10.2016, підготовленій старшим детективом НАБУ, вказано: «дослідженням встановлено, що за Договором від 28.10.2014 №572/14 виконання зобов`язання з передачі товару від Виконавця до Замовника, підтверджується актом приймання передачі товару (накладна). Оскільки даний акт приймання передачі товару (накладна) відсутній, то відповідно до умов Договору від 28.10.2014 №572/14 зобов`язання Виконавця є невиконаним в повному обсязі на суму 2 200 000,00 грн. В ході проведення дослідження встановлено, що відповідно до даних бухгалтерського обліку та руху коштів по банківському рахунку № НОМЕР_5  за період з 10.11.2014 по 31.12.2014 ДП «НЦТМ» витрачено на придбання складових елементів програмно-технічного комплексу управління геопросторовими даними «Райдуга» 1 349 868,48 грн. з ПДВ. Окрім витрат на придбання складових елементів програмно-технічного комплексу управління геопросторовими даними «Райдуга» ДП«НЦТМ» частину коштів, що надійшли на рахунок ДП«НЦТМ» № НОМЕР_5  за період з 10.11.2014 по 31.12.2014 в сумі 1 091 754,00 грн, було перераховано на компанії з ознаками фіктивності ТОВ «Юні Текс» в сумі 745 794,00 грн. та ТОВ «Білдкар» в сумі 345 960,00 грн.» (т. 2 а. с. 148-170).
4.42. Вироком Шевченківського районного суду міста Києва у справі №761/27173/16-к (провадження 1-кп/761/1137/2016) затверджено угоду, у зв`язку з чим ОСОБА_22 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1 КК (Підроблення документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичних осіб - підприємців), та його засуджено за те, що він погодився за плату, документально значитись засновником та директором ТОВ «Білдкар», не маючи наміру здійснювати господарську діяльність (т. 2 а. с. 177-179).
4.43. Відповідно до висновку Київської незалежної судово-експертної установи № 2425 від 26.01.2018 «вартість обладнання поставленого ДП «Науковий центр точного машинобудування» на користь Служби зовнішньої розвідки України на виконання договору №572/14 від 28.10.2014 станом на 03.11.2014р., за умови, що воно було поставлено новим і в технічно справному стані, без врахування вищезазначених елементів, виходячи з представлених додаткових документів та вихідних даних стосовно вищенаведеного обладнання/майна, складала:1 068 408,00 грн. (один мільйон шістдесят вісім тисяч чотириста вісім гривень 00 коп.). Вартість обладнання поставленого ДП «Науковий центр точного машинобудування» на користь Служби зовнішньої розвідки України на виконання договору №572/14 від 28.10.2014 станом на 01.01.2015р., за умови, що воно було поставлено новим і в технічно справному стані, без врахування вищезазначених елементів, виходячи з представлених додаткових документів та вихідних даних стосовно вищенаведеного обладнання/майна, складала 1 121 828,00 грн. (один мільйон сто двадцять одна тисяча вісімсот двадцять вісім грн (т. 2 а. с. 182-198).
4.44. Під час допиту свідок ОСОБА_21 зазначив, що на момент його призначення на посаду заступника директора ДП «НЦТМ» відбувалась зміна керівництва підприємства, а саме був звільнений колишній директор ОСОБА_7 та призначений новий. І одразу після призначення ОСОБА_21 він запропонував провести повну інвентаризацію активів та зобов`язань, яка затягувалася та зривалася працівниками підприємства, що працювали разом із ОСОБА_7 (т. 2 а. с. 130-133).
V. Мотиви і висновки колегії суддів.
Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого.
(§4) Межі перегляду оскаржуваної ухвали
5.1. У п. 30 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява №49684/99, від 27.09.2001, Європейський Суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) зазначив: «…Незважаючи на те, що п. 1 ст. 6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…».
5.2. Тому, вирішуючи на які саме аргументи, зазначені в апеляційних скаргах, надавати відповіді в ухвалі за результатами їх розгляду, зважаючи на положення ч. 6 ст. 9, ч. 1 ст. 22, ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 404 КПК, колегія суддів здійснює перегляд оскаржуваної ухвали у межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, враховуючи при цьому обставини, які з`ясовуються слідчим суддею при продовженні особі запобіжного заходу, наведені у ч. ч. 3, 4 ст. 132, ч. 3 ст. 176, ч. 2 ст. 177, ст. 178, ч. 6 ст. 181, ч. ч. 1, 2 ст. 194, ч. ч. 3, 5 ст. 199 КПК.
5.3. У відповідності до ч. 1 ст. 370 КПК «судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим».
5.4. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів під час апеляційного розгляду має з`ясувати чи: (1) наявні підстави для поновлення ОСОБА_7 строку на апеляційне оскарження ухвали слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 17.06.2020; (2) відповідає фактичним обставинам кримінального провадження висновок слідчої судді щодо існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 – ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК; (3) наявні ризики переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду і незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; (4) встановлені слідчою суддею обставини свідчать про те, що доведені стороною обвинувачення ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження застосування до особи цілодобового домашнього арешту; (5) існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про цілодобовий домашній арешт; (6) здатне застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж цілодобовий домашній арешт запобігти встановленим ризикам; (7) наявні підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням у ньому 25.04.2020 строків досудового розслідування. При цьому, лише в разі встановлення відсутності обґрунтованої підозри, інші питання не підлягатимуть з`ясуванню колегією суддів під час апеляційного розгляду.
(§5) Загальні принципи та їх застосування до обставин конкретного провадження
5.5. Приписами п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК встановлено, що «апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів із дня її оголошення».
5.5.1. Згідно з ч. 2 ст. 376 КПК «якщо складання судового рішення у формі ухвали (постанови) вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді».
5.5.2. Як вбачається з висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 27.05.2019 (справа № 461/1434/18, провадження № 51-6470кмо18), при вирішенні питання про те, який саме день слід вважати днем оголошення ухвали слідчого судді - день оголошення резолютивної частини ухвали чи день оголошення повного її тексту, суд повинен керуватися ч. 2 ст. 376 КПК, згідно якої: «у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали».
5.6. Водночас, питання можливості поновлення строків на апеляційне оскарження визначене п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, відповідно до якої «апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення». А загальне правило поновлення строків передбачене ч. 1 ст. 117 КПК, згідно з якою «пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду».
5.6.1. Поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним. Так, із системного аналізу норм КПК (зокрема, ст. ст. 117, 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336, ч. 3 ст. 400) слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк. Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.
5.6.2. Отже, можливість поновлення строку на апеляційне оскарження кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
5.6.3. При цьому, в постанові від 27.05.2019 у справі №461/1434/18 (провадження №51-6470кмо18 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зазначила, що «у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК».
5.6.4. Враховуючи зазначене, а також те, що, як було встановлено апеляційним судом, резолютивну частину оскаржуваної ухвали проголошено 17.06.2020, а її повний текст ОСОБА_7 отримав 23.06.2020, колегія суддів вважає, що наявні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відповідної ухвали як такого, що пропущений підозрюваним із поважних причин.
5.7. У чинному КПК як і в інших законах України та підзаконних актах поняття «обґрунтована підозра» відсутнє.
5.7.1. Але враховуючи положення ч. 5 ст. 9 КПК, під час оцінки відповідності фактичним обставинам кримінального провадження висновків слідчої судді щодо існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень колегія суддів враховує практику ЄСПЛ.
5.7.2. У п. 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява №42310/04, від 21.04.2011 ЄСПЛ зазначив: «обґрунтована підозра» означає, що «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Але, колегія суддів зауважує, що стандарт «обґрунтованої підозри», який використовується судом на стадії обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акту. Оскільки, як зазначив ЄСПЛ у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia), заява №72508/13, від 28.11.2017 «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».
5.7.3. Отже, під час перевірки чи слідча суддя не безпідставно дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень про які йдеться у письмовому повідомленні про підозру, колегія суддів з`ясовує наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача (обивателя) у тому, що особа, про яку йдеться, своїми діями, про які йдеться у підозрі, могла вчинити злочин.
5.8. Враховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно матеріалів судового провадження факти, колегія суддів погоджується з висновками слідчої судді щодо наявності обґрунтованої підозри в тому, що ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 – ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 209, ч. 4 ст. 358 КК, а саме: (1) заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, (2) пособництво зловживанню службовими особами своїм службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, (3) вчинення фінансових операцій та правочинів з коштами, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, (4) використання завідомо підробленого документа.
5.8.1. Оскільки, як вбачається з матеріалів судового провадження, дійсно наявні факти та інформація (див. п. п. 4.11.-4.44. цієї ухвали), які в тому числі можуть переконати об`єктивного спостерігача, що у 2014 році:
(1) виконуючи обов`язки директора ДП «НЦТМ» ОСОБА_7 домовився із заступником Голови СЗРУ ОСОБА_24 та заступником директора 2 департаменту СЗРУ ОСОБА_23 про те, що останні, зловживаючи своїм службовим становищем, умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для юридичної особи - ДП «НЦТМ», використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, забезпечать перемогу ДП «НЦТМ» під час організації проведення закупівлі СЗРУ спеціальної техніки, визначивши як таку комплекс програмно-технічного управління геопросторовими даними;
(2) ОСОБА_7 надав ОСОБА_24 через ОСОБА_23 . Технічні умови на програмно-технічний комплекс управління геопросторовими даними «ПТК «РАЙДУГА» ТУ У 7010-25746864-001:2014 АМЗА.466514.00, із зазначеними на титульному аркуші таких умов відбитками підписів, виконаних невідомими особами від імені ОСОБА_19 та ОСОБА_20 як розробників, які насправді не брали участі в їх розробці;
(3) реалізуючи спільний злочинний план ОСОБА_24 та ОСОБА_23 із залученням підлеглих їм працівників ґрунтуючись на попередньо отриманих від директора ДП «НЦТМ» ОСОБА_7 . Технічних умовах на програмно-технічний комплекс управління геопросторовими даними «ПТК «РАЙДУГА» ТУ У 7010-25746864-001:2014 АМЗА.466514.00, затвердили вихідні вимоги (зареєстровані за № 8/2/3/5930т від 08.09.2014) на предмет закупівлі: «Спеціальна електронно-обчислювальна техніка - програмно-технічний комплекс управління геопросторовими даними «ПТК «РАЙДУГА»;
(4) у подальшому ОСОБА_24 та ОСОБА_23 не зважаючи на відсутність своєчасно наданих ДП «НЦТМ» документів, декількох корегувань цінових пропозицій, застереження, викладені у листі від 15.09.2014 за № 14/2/6007т, провели оцінку пропозицій потенційних виконавців та запропонували прийняти пропозицію ДП «НЦТМ», як таку, що є найбільш економічно вигідною;
(5) після цього, між СЗРУ, як Замовником, в особі ОСОБА_16 , який діяв на підставі довіреності від 12.09.2014 №5/4/672 та ДП «НЦТМ, як Виконавцем, в особі директора ОСОБА_7 укладено договір №572/14 від 28.10.2014 про закупівлю за державні кошти, який ДП «НЦТМ» не було в змозі виконати, адже Технічні умови ТУ У 7010-25746864-001:2014 на програмно-технічний комплекс управління геопросторовими даними «ПТК «РАЙДУГА», які було надано ОСОБА_7 ОСОБА_24 та ОСОБА_23 були підробленими, а ДП «НЦТМ» не мало сертифікату (ліцензії) на використання програмних продуктів ArcGIS компанії ESRI, що є невід`ємним елементом вказаного комплексу»;
(6) в подальшому була проведена повна передоплата на рахунок ДП «НЦТМ» за поставку ПТК «Райдуга» в сумі 2 200 000,00 грн., за наслідками якої поставлено обладнання, яке не відповідає умовам договору з додатками до нього (специфікації) та не могло забезпечувати виконання завдань поставлених перед програмно-технічним комплексом;
(7) під приводом виконання договору №572/14 від 28.10.2014 про закупівлю за державні кошти спеціальної електронно-обчислювальної техніки - програмно-технічний комплекс управління геопросторовими даними «ПТК «РАЙДУГА» ОСОБА_7 заволодів коштами в сумі 1 044 047,37 грн. та з метою їх легалізації, перерахував такі кошти на рахунки юридичних осіб, створених з метою прикриття незаконної діяльності.
5.8.2. Отже, доводи ОСОБА_7  щодо невідповідності фактичним обставинам кримінального провадження висновків слідчої судді щодо доведеності існування обґрунтованої підозри вчинення ним кримінальних правопорушень не знайшли свого підтвердження.
5.8.3. Проте, вищенаведеним висновком про обгрунтованість підозри аж ніяк не констатується наявності в діях ОСОБА_7 вини у вчиненні злочину. Оскільки питання винуватості у судовому порядку вирішується після надходження обвинувального акту.
5.8.4. Отже, підозра, повідомлена  ОСОБА_7  у кримінальному провадженні №52016000000000372, обґрунтована, а доводи сторони захисту про її необґрунтованість не знайшли свого підтвердження.
5.9. Крім «обґрунтованої підозри» обов`язковою умовою за наявності якої до особи може бути застосовано запобіжний захід, у т. ч. продовжено його застосування, є існування хоча б одного з ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК.
5.9.1. Оскільки в ч. 2 ст. 177 КПК зазначено «підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний… може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК».
5.9.2. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК «метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується».
5.9.3. Згідно ч. 5 ст. 132 КПК «під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються».
5.9.4. Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК «слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті». А згідно п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК «під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор».
5.9.5. При встановленні наявності ризиків, необхідністю запобігти яким може обґрунтовуватися обрання підозрюваній особі запобіжного заходу, а також продовженні дії раніше обраного запобіжного заходу слідчий суддя не повинен виходити із загальних тверджень про наявність певного ризику, передбаченого тим чи іншим пунктом ч. 1 ст. 177 КПК, а існування кожного визнаного ризику має підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстрована. Зокрема, такий висновок вбачається зі змісту п. п. 85, 86 рішення ЄСПЛ у справі «Макаренко проти України» (Makarenko v. Ukraine), заява №622/11, від 30.01.2018, в яких суд зазначив, що «До обґрунтувань, які відповідно до практики Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами, входять такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту затриманого», «…. Аргументи на користь чи проти звільнення не повинні бути «загальними та абстрактними». Якщо законодавство передбачає презумпцію щодо факторів, які стосуються підстав продовження тримання під вартою, то існування конкретних фактів, що переважають принцип поваги до особистої свободи, має бути переконливо продемонстровано».
5.9.6. Оскільки домашній арешт так само як і тримання під вартою є запобіжним заходом, що обмежує певні права людини, то при прийнятті рішення про його застосування з покладенням на особу певних обов`язків використовується підхід, згідно з яким існування конкретних фактів, якими обґрунтовується наявність того чи іншого ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК, має бути переконливо продемонстровано.
5.9.7. Тому, колегії суддів належить перевірити чи слідча суддя при встановленні існування ризиків, які оспорюються, підійшла до перевірки їх наявності з урахуванням конкретних доведених фактів, а не абстрактно. В тому числі, виходячи з практики ЄСПЛ (п. 58 рішення у справі «Бекчієв проти Молдови» / Becciev v. Moldova, заява №9190/03 від 04.10.2005), апеляційним судом має бути з`ясовано чи оцінила слідча суддя при постановленні оскаржуваної ухвали ризик втечі підозрюваного у контексті чинників, пов`язаних з характером такої особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
5.10. Оцінюючи вказані обставини, колегія суддів дійшла висновку, що слідча суддя обґрунтовано встановила наявність відповідних ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду, і незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Вказане, однак, не свідчить, що поза всяким сумнівом  ОСОБА_7 здійснюватиме відповідні дії. Але наявні факти, які оцінила слідча суддя, підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
5.10.1. Так, колегія суддів, погоджується з висновком слідчої судді, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 належать до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за вчинення найбільш тяжкого з яких КК передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. І зазначена обставина сама по собі дійсно може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Крім того, слідча суддя правильно врахувала, оцінюючи наведений ризик, наявність у підозрюваного паспорта громадянина України для виїзду за кордон, досвід неодноразового перетину ним державного кордону України, а також ненадання захистом доказів, які б свідчили про наявність таких міцних соціальних зв`язків, які б в умовах притягнення до кримінальної відповідальності могли б утримати ОСОБА_7 у місці свого проживання від переховування від органів досудового розслідування та суду.
5.10.2. Також, на думку колегії суддів, дійсно існує ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Дійсно, оскільки ОСОБА_7 тривалий час обіймав керівну посаду в ДП «НЦТМ», а частина свідків у даному кримінальному провадженні є співробітниками даного підприємства та були його підлеглими, підозрюваний може і дотепер підтримувати з ними особисті зв`язки, та, використовуючи свій авторитет, мати на них вплив. Погоджується колегія суддів і з висновком слідчої судді, що з метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_7 може чинити вплив або узгоджувати спільні дії з іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні.
5.11. На думку колегії суддів, слідча суддя в оскаржуваній ухвалі дійшла правильного висновку про доведеність стороною обвинувачення того, що встановлені ризики продовжують існувати, тобто вони не зменшилися, а тому продовження застосування до  ОСОБА_7  цілодобового домашнього арешту є виправданим. При цьому, як вважає колегія суддів, виправдовує продовження застосування зазначеного запобіжного заходу й те, що хоча на момент прийняття слідчою суддею оскаржуваної ухвали обставини, які перешкоджали б завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про цілодобовий домашній арешт, не існували, але досудове розслідування у відповідному кримінальному провадженні не було закінчено лише у зв`язку з ознайомленням стороною захисту з матеріалами розслідування, зібрані докази в якому сторона обвинувачення визнала достатніми для складення обвинувального акту (див. п. 4.5. цієї ухвали). Враховуючи зазначене колегія суддів відхиляє доводи ОСОБА_7 щодо необхідності закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням у ньому 25.04.2020 строків досудового розслідування. Адже, факт завершення досудового розслідування не свідчить про його закінчення, й у період між завершенням досудового розслідування та його закінченням судовий контроль за дотриманням прав підозрюваних осіб у кримінальному провадженні продовжує здійснювати слідча суддя, яка в т. ч. може приймати рішення щодо застосування і продовження застосування до осіб запобіжних заходів.
5.12. Відхиляє колегія суддів й інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , які не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду. При цьому, апеляційний суд враховує, що до підозрюваного первісно було застосовано запобіжний захід у вигляді застави, через невнесення ним якої до ОСОБА_7 було застосовано цілодобовий домашній арешт. І обставини, які б свідчили про можливість запобігти встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, чи пом`якшення йому умов (застосування такого заходу не цілодобово, а в нічну пору доби) сторона захисту не довела.
(§6) Висновки
5.13. Оскільки причина подачі ОСОБА_7 апеляційної скарги з пропуском строку є поважною, такий строк слід поновити.
5.14. Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційних скарг може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК.
5.14.1. Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК «за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу».
5.14.2. Оскільки слідча суддя з урахуванням усіх обставин із дотриманням норм КПК цілком правильно визначила наявність обґрунтованої підозри, оцінила продовження існування двох ризиків, правильно встановила інші обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 132, 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 199, 309, 370, 375, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 17 червня 2020 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:	ОСОБА_2   	
Судді:	ОСОБА_3 	
 	ОСОБА_4