Справа № 135/971/18
Провадження № 22-ц/801/1070/2020
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошина Т. В.
Доповідач:Панасюк О. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року	Справа № 135/971/18	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панасюка О. С. (суддя – доповідач),
суддів Марчук В. С., Сопруна В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою  ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Буріліної Людмили Валеріївни за апеляційною скаргою головного державного виконавця Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Буріліної Людмили Валеріївни на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області у складі судді Волошиної Т. В. від 02 березня 2020 року, –

встановив:

19 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з цією скаргою , за якою просив:
-визнати незаконною постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06 листопада 2019 року головного державного виконавця Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) (далі відділ ДВС) Буріліної Л. В. у виконавчому провадженні №57557811 та скасувати її;
-визнати незаконним розрахунок заборгованості від 11 листопада 2019 року №6220 у виконавчому провадженні №57557811.
На обґрунтування скарги посилався на те, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження №57557811 за виконавчим листом № 135/971/18, виданим Ладижинським міським судом Вінницької області про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 часки усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину починаючи з 27 липня 2017 року.
Постановою головного державного виконавця відділу ДВС Дорошенко В. В. від 30 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження за цим виконавчим листом. З дати ухвалення рішення про стягнення аліментів він був офіційно працевлаштований на підприємстві Філія «Переробний комплекс» Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика» (далі Філія «Переробний комплекс» ТОВ «Вінницька птахофабрика»), де щомісячно отримував заробітну плату, з якої за постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27 листопада 2018 року стягувалися аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітної плати. Згідно з розрахунком заборгованості по сплаті аліментів № 5838 від 17 жовтня 2019 року йому нарахована заборгованість за липень 2019 року у розмірі 12642 грн 00 к.; за серпень 2019 року – 12642 грн 00 к.; за вересень 2019 року – 12643 грн 00 к. 04 листопада 2019 року ОСОБА_1 подав клопотання про надання розрахунку заборгованості по сплаті аліментів із врахуванням фактичних доходів, отриманих ним у період з липня 2019 року по жовтень 2019 року. На підтвердження фактичних доходів надав декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи за формою, встановленою додатком І до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року (далі Інструкція). Листом №6221 від 11 листопада 2019 року за підписом начальника відділу ДВС Зайка Т. В. йому було відмовлено у зарахуванні фактичних доходів, які вказані в декларації, до розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, тому що він не має постійного доходу та роботи, а заборгованість по сплаті аліментів повинна нараховуватись відповідно до положень статті 195 Сімейного кодексу України (далі СК України), виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Згідно з декларацією про доходи та майно боржника фізичної особи від 04 листопада 2019 року його дохід за період з липня 2019 року по жовтень 2019 року склав 5000 грн 00 к. за кожен місяць, а тому вважав, що заборгованість мала б розраховуватися із фактично отриманого доходу за період, протягом якого не сплачувалися аліменти.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 02 березня 2020 року скаргу задоволено. Визнано незаконною та скасовано постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06 листопада 2019 року головного державного виконавця Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Буріліної Л. В. у виконавчому провадженні № 57557811; визнано незаконним розрахунок заборгованості від 11 листопада 2019 року № 6220 головного державного виконавця Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) Буріліної Л. В. у виконавчому провадженні № 57557811.
Ухвала мотивована тим, що розрахунок заборгованості по аліментах складений поверхово, без врахування наданих боржником документів, що відображають отримання ним доходу, без належної їх перевірки та отримання відповіді на запити щодо перевірки достовірності інформації про джерела доходів боржника та їх розмір. Відомості, зазначені у постанові про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06 листопада 2019 року не відповідають дійсності, тому що згідно з довідкою № 318 від 09 липня 2019 року Філії "Переробний комплекс" ТОВ "Вінницька Птахофабрика" ОСОБА_1 звільнений 07 червня 2019 року, даних про його працевлаштування на цьому підприємстві в матеріалах справи не має.
В апеляційній скарзі головний державний виконавець Буріліна Л. В., вказуючи на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 .
На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на те, що суд першої інстанції не врахував обґрунтованості сумніву державного виконавця щодо розміру доходу, отриманого ОСОБА_1 за період із липня по жовтень 2019 року в сумі 5000 грн 00 к. щомісяця за виконання будівельних робіт, зокрема з огляду на його перебування з 01 серпня 2019 року по 06 жовтня 2019 року за межами України. Декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи за формою встановленою додатком І до Інструкції він подав із пропущенням установленого пунктом 3 частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» п`ятиденного строку, доказів на підтвердження розміру доходу не надав.
Щодо постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06 листопада 2019 року, то вказувала, що суд також прийшов до безпідставного висновку про її невідповідність фактичним обставинам, тому що інформацію про його працевлаштування у Філії "Переробний комплекс" ТОВ "Вінницька Птахофабрика" вона отримала в телефонному режимі. 
Представник ОСОБА_1 – адвокат Бодачевський Р. В. подав відзив на апеляційну скаргу, згідно з яким просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як таку, що постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, відповідно до встановлених обставин справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Частинами першою – третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області від 25 вересня 2018 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27 липня 2018 року щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття. 
Постановою державного виконавця відділу ДВС від 30 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження № 57557811 з виконання виконавчого листа № 135/971/18, виданого Ладижинським міським судом Вінницької області 30 жовтня 2018 року.
04 листопада 2019 року ОСОБА_1 надав державному виконавцю декларацію про доходи та майно, згідно з якою отримав дохід за виконання будівельних робіт за період з липня 2019 року по жовтень 2019 року у розмірі по 5000 грн 00 к. щомісяця. Тоді ж він звернувся із клопотанням про здійснення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів із врахуванням доходів, отриманих за період з липня 2019 року по вересень 2019 року, що міститься в декларації про доходи та майно боржника фізичної особи.
Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06 листопада 2019 року головного державного виконавця відділу ДВС Буріліної Л. В. звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що він отримує у Філії "Переробний комплекс" ТОВ "Вінницька Птахофабрика".
11 листопада 2019 року вона ж здійснила розрахунок заборгованості за аліментами ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_5 на дітей в розмірі 14657 грн 20 к., виходячи із заробітної плати працівника даної місцевості, оскільки боржник не має постійної роботи та доходу.
17 січня 2020 року та 22 січня 2020 року відділом ДВС направлено запити, відповідно, до ЦОП Вінницького управління ГУ ДФС у Вінницькій області та Державної прикордонної служби України, відповіді на які на час розгляду справи судом першої інстанції не надходили.
Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.
Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.
За змістом статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою – підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору – судом.
Тобто, законом встановлено декілька варіантів визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) платника аліментів: у разі якщо особа не працює – заборгованість за аліментами визначається, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості; у разі якщо в особи наявний заробіток (дохід) – заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення.
Частиною третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.
У пункті 4 Розділу XVI Інструкції визначено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.
Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.
Оскільки, отримавши 04 листопада 2019 року декларацію про доходи та майно боржника, згідно з якою ОСОБА_1 отримав дохід за виконання будівельних робіт за період з липня 2019 року по жовтень 2019 року у розмірі по 5000 грн 00 к. щомісяця, головний державний виконавець відділу ДВС Буріліна Л. В. не здійснивши жодних заходів щодо перевірки викладених у декларації відомостей 11 листопада 2019 року здійснила розрахунок заборгованості виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про незаконність її дій щодо здійснення такого розрахунку.
Так само, ураховуючи відсутність у справі та матеріалах виконавчого провадження, оглянутих судом першої інстанції, відомостей про працевлаштування ОСОБА_1 суд прийшов до правильного висновку про незаконність постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06 листопада 2019 року.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки вони обґрунтовуються посиланням на докази (відповідь Державної прикордонної служби України, лист Філії "Переробний комплекс" ТОВ "Вінницька Птахофабрика"), які не були предметом дослідження судом першої інстанції. Більше того, суд і мотивував незаконність дій державного виконавця тим, що він здійснив розрахунок заборгованості та виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до отримання таких відомостей.
Необхідно звернути також увагу і на той факт, що відповідні запити були здійснені лише в січні 2020 року, тобто після вчинення оскаржуваних дій і винесення постанови державного виконавця та звернення ОСОБА_1 зі скаргою до суду, а тому не можуть братись до уваги при вирішенні питання про законність цих дій та постанови.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд, – 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Ладижинського міського відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)  ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 02 березня 2020 року – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

       Головуючий                                                         О. С. Панасюк

       Судді:                                                                  С. В. Марчук

                                                                                  В. В. Сопрун