Головуючий І інстанції: Шляхова О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 р. 	Справа № 520/1592/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2020, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/1592/2020
за позовом            ОСОБА_1  
до           Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                  
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом ГУПФ України в Харківській області, відповідач), в якому просила:
- визнати протиправними дії та рішення ГУПФ України в Харківській області у формі Розпоряджень від 07.08.2019 року та від 08.08.2019 року, за якими виключено зі складу грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 надбавку за спеціальне звання радника податкової і митної служби II рангу;
- зобов`язати відповідача починаючи, з 07 травня 2018 року провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням надбавки за спеціальне звання радника податкової і митної служби II рангу, а також проводити відповідні виплати;
- витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, стягнути з відповідача.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у формі Розпоряджень від 07.08.2019 року та від 08.08.2019 року, за якими виключено зі складу грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 надбавку за спеціальне звання радника податкової і митної служби II рангу;
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області починаючи, з 07 травня 2018 року провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням надбавки за спеціальне звання радника податкової і митної служби II рангу, а також проводити відповідні виплати.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.
Апеляційна обґрунтована тим, що надбавка за спеціальне звання - радник податкової та митної справи II рангу є структурним складовим елементом заробітної плати, але не є складовою заробітної плати для призначення пенсії державного службовця у розумінні Закону України Про державну службу у редакції від 10.12.2015 р. № 889-VІІ,  на підставі якого прийнято постанову правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 р. № 1-3 Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсій державним службовцям. Отже, немає законних підстав перерахувати пенсію з урахуванням надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної справи II рангу, тому, що форма довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовая передбачає тільки зазначення надбавки за ранг державного службовця. Відтак, відмова Відповідача з приводу включення для перерахунку пенсії відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної справи II ранту є правомірною та прийнятою Відповідачем в межах наданих повноважень оскільки у формі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця згідно постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 р. № 1-3, зазначається надбавка за ранг, а не надбавка за звання. Крім того, скаржник зазначив, що процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 р. № 839 (далі - Порядок № 839). Оскільки ранг Позивачу не присвоювався, а було присвоєне спеціальне звання - радник податкової та митної справи II рангу, яка є структурним складовим елементом заробітної плати, але не є складовою заробітної плати для призначення пенсії державного службовця у розумінні Закону України Про державну службу у редакції від 10.12.2015 р. № 889-УІІ, а тому доплата за спеціальне звання - радник податкової та митної справи II рангу не входить, як складова для перерахунку пенсії.
Позивачем  подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 07 травня 2019 року   ОСОБА_1 звернулася до Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова з заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІХ від 09.07.2003 р. на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу"
Рішенням № 649 від 17.05.2018 Зміївського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова, було відмовлено в задоволенні заяви та прийнято рішення про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки  періоди роботи посадових осіб в органах державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 листопада 2018 року по справі №2040/7922/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Зміївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії- задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Зміївського обєднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області № 649 від 17.05.2018 про відмову ОСОБА_1 у переході з пенсії за віком у порядку Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" на пенсію за віком у порядку Закону України "Про державну службу". Зобов`язано Зміївське обєднане управління Пенсійного фонду України Харківської області вирішити питання про призначення (шляхом переведення) ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до   Закону України "Про державну службу"   на підставі заяви від 07.05.2018. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
У відповідності до частини четвертої   статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином,  обставини щодо наявності у позивачки права на переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (перерахунок пенсії) не потребують доказування, оскільки вже встановлені рішенням суду, що набрало законної сили.
Позивачем до ГУ ПФУ в Харківській області подано заяву про переведення з одного виду пенсії на інший та надано копію рішення ХОАС від 07.11.2018 по справі №2041/7922/18. Та  з вимогою надання документів, що свідчать про перевод на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.
4.01.2019 відповідачем повідомлено позивача, що пенсійна справа направлена на перевірку та затвердження до відділу контролю за призначенням пенсій до ГУ ПФУ у Харківській області, після перенесення справи до Балаклійського відділу рішенням від 04.03.2019 року пенсія перерахована згідно рішення суду  з 07.05.2019 року.
Розпорядженням від 15.07.2019 року розмір пенсії позивача перераховано з 07.05.2018 в зв`язку із надходженням до управління листа ГУ ДФС у Харківській області згідно якого довідку від 12.04.2018 №156/С/20-14-05-45 вважати недійсною, надано уточнюючу довідку від 20.05.2019 №216/С/20-20-05-02-11 про складові заробітної плати про призначення пенсії державного службовця за період з травня 2016 року по червень 2017 року.
Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії за період з 01.05.208 року по 31.05.2018 року становив 8897,36 грн. (7800,00+107,16 + 990,20) В розрахунок заробітку включено посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, середньомісячний розмір премій, надбавок та матеріальної допомоги за 2016-2018 роки згідно уточнюючої довідки. Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку -60%
Розпорядженням від 08.08.2019 року розмір пенсії позивача перераховано з 07.05.2018 року на заміну розпоряджень від 11.01.2019 року, 15.07.2019 року, 07.08.2019 року.
Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії за період з 01.05.208 року по 31.05.2018 року становив 10762,03 грн. (7200,00+2571,83 + 990,20) В розрахунок заробітку включено посадовий оклад, надбавка за вислугу років, середньомісячний розмір премій, надбавок та матеріальної допомоги за 2016-2018 роки згідно уточнюючої довідки. Загальний процент розрахунку пенсії від заробітку -60%. Розмір пенсії з 07.05.2018 року згідно розпорядження від 08.08.2019 року складає: 6457,22 грн. до виплати.
Одночасно позивачу не враховано для розрахунку пенсії довідки 103/С/20-40-05-02-10 та №104/С/20-40-05-02-10 від 12.04.2018 року в якій вказані суми надбавки за ранг (спеціальне звання – радник податкової та митної служби ІІ рангу).
Вважаючи, що відповідач безпідставно не включив до розрахунку середньомісячної заробітної плати надбавку за спеціальне звання (радник податкової та митної справи ІІ рангу), позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія судді зазначає наступне.
Поставною КМУ «Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями» від 20.04.2016 року № 306 встановлено співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями працівників посадових осіб органів доходів і зборів (додаток 6).
Відповідно, спеціальне звання - радник податкової та митної справи ІІ рангу прирівнюється до 5 рангу державного службовця.
Оскільки в органах державної податкової служби присвоюються спеціальні звання і таке спеціального звання прирівнюється до відповідного рангу державного службовця, то відповідно й виплата надбавки за звання, на яку нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, має враховуватися як складова заробітної плати, що прирівнюється до надбавки за ранг державного службовця .
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях на час розгляду справи в суді регламентуються   Законом України «Про державну службу» №889-VIII від 10.12.2015 року.
Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року №622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».
Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:
посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;
матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Пунктами 5 та 6 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб №622 передбачено, що  форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.
Також,  згідно частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР визначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Так, статтею 2 Закону України «Про оплату праці» визначена структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати. До заохочувальних і компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Частинами другою та шостою статті 33 Закону № 3723-ХІІ визначено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.
Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України (частина сьома статті 33 Закону № 3723-ХІІ).
Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, прокуратури, судів та інших органів» від 09.03.2006 № 268 визначено, що керівникам цих органів надано право у межах затвердженого фонду оплати праці надавати працівникам матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі, що не перевищує середньомісячної заробітної плати працівника.
З аналізу викладених норм слідує, що матеріальна допомога, премії та надбавка за ранг входить до системи оплати праці державного службовця.
Так, згідно частини першої статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII зазначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Статтею 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії. Так, зокрема, до такого доходу (заробітної плати) враховуються: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.
Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 346/6052/16-а, №234/3477/17 від 12.06.2018, № 464/3783/17 від 27.03.2018 та № 344/16515/16 від 02.05.2018 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з довідки ГУ ДФС у Харківській області № 103/С/20-40-05-02-11 та №103/С/20-40-05-02-11 від 02.05.2018 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), до складу заробітної плати входили: надбавка за ранг (спеціальне звання - радник податкової та митної справи ІІ рангу,  надбавка за вислугу років (за стаж державної служби 17 років). На всі виплати були нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Таким чином, надбавка за ранг (спеціальне звання - радник податкової та митної справи ІІ рангу) входить до системи оплати праці державних службовців згідно Закону №3723-ХІІ, з якої обраховується пенсія.
Згідно з частиною1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду  від 30.04.2020  року.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311, 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 по справі № 520/1592/2020  залишити без змін  . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.М. Ральченко