Справа № 309/3542/19

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и
    
29.07.2020                 м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , 
                                        в с т а н о в и в :
постановою судді Хустського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 384 /триста вісімдесят чотири/ гривні 20 копійок судового збору.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови, 02.11.2019 р. о 17 год. 50 хв. у с. Іза Хустського району по вул. Центральна, ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Ауді А4», д.н.з. НОМЕР_1 , виконуючи маневр повороту ліворуч не пропустив зустрічний транспортний засіб марки «Шкода», д.н.з. НОМЕР_2 , чим допустив зіткнення автомобілів. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги передбачені п. 16.11 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що судом не з`ясовано дані про характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан особи, обставини, що пом`якшують відповідальність. На думку апелянта, стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців є занадто суворим. Просить врахувати обставини, що пом`якшують покарання: вперше притягується до адміністративної відповідальності, щиро розкаюється, повністю визнає вину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відсутність умислу на скоєння правопорушення, та те, що робота апелянта частково залежить від наявності права керування транспортними засобами. Зазначає, що копію оскаржуваної постанови ним отримано 24.12.2019. Просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, постанову суду скасувати, постановити нову, якою визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що пропущений на оскарження судового рішення строк підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

  Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , неявка якого з урахуванням положень ч. 6 ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що: ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи; будь-яких заяв чи клопотань та даних про поважність причин неявки ОСОБА_1 не подавав; 02.03.2020 ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі. 

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 не приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції. З розписки ОСОБА_1 , яка міститься на форзаці справи вбачається, що копію оскаржуваної постанови він отримав 24.12.2019. 

               Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу – поважними, а тому, строк на апеляційне оскарження судового рішення поновлюється.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги, доведеність вини ОСОБА_1 та кваліфікація його дій за ст. 124 КУпАП стороною захисту не оспорюється, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційним судом не перевіряється, і висновок суду в цій частині визнається таким, що ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи. Тому, апеляційний перегляд справи здійснюється у межах доводів апеляційної скарги, зокрема, щодо суворості накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Доводи апеляційної скарги про те, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є занадто суворим, апеляційний суд відхиляє із таких підстав. 

Так, відповідно до 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, а відповідно до ст. 34 цього ж Кодексу обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються :1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди; 3) вчинення правопорушення під впливом сильного душевного хвилювання або при збігу тяжких особистих чи сімейних обставин; 4) вчинення правопорушення неповнолітнім; 5) вчинення правопорушення вагітною жінкою або жінкою, яка має дитину віком до одного року. 

Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі. 

Відповідно до 35 КУпАП обставинами, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення визнаються :1) продовження протиправної поведінки, незважаючи на вимогу уповноважених на те осіб припинити її; 2) повторне протягом року вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню; вчинення правопорушення особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення; 3) втягнення неповнолітнього в правопорушення; 4) вчинення правопорушення групою осіб; 5) вчинення правопорушення в умовах стихійного лиха або за інших надзвичайних обставин; 6) вчинення правопорушення в стані сп`яніння. Орган (посадова особа), який накладає адміністративне стягнення, залежно від характеру адміністративного правопорушення може не визнати дану обставину обтяжуючою. 

Так, з постанови судді вбачається, що при призначенні стягнення суддя послався на характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, і наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції, передбаченої ст. 124 КУпАП, яке, на переконання апеляційного суду, є достатнім і необхідним для запобігання вчинення ним нових правопорушень, у тому числі й аналогічних, а також для його виховання у дусі додержання законів України.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не з`ясовано дані про характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, майновий стан особи, обставини, що пом`якшують відповідальність, - апеляційний суд визнає такими, що не спростовують висновку суду першої інстанції про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення прав керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на вид та розмір накладеного адміністративного стягнення, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, щире розкаюється, визнає вину, обставини, що обтяжують відповідальність, у нього не було умислу на скоєння правопорушення, а його робота частково залежить від наявності права керування транспортними засобами.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги апеляційний суд враховує і те, що до апеляційної скарги не додано будь-яких доказів у підтвердження її доводів, зокрема про те, що робота ОСОБА_1 залежить від наявності в нього права керування транспортними засобами, а не з`явившись на розгляд справи, ОСОБА_1 позбавив себе можливості надати суду будь-які докази у підтвердження доводів апеляційної скарги, а також підтвердити факт визнання ним вини, щирого розкаяння, відшкодування збитків, завданих правопорушенням, тощо.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає висновки суду першої інстанції при накладенні на ОСОБА_1 стягнення належним чином обґрунтованими та вмотивованими, а стягнення - необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_1 та попередження нових проступків, справедливим. 

При цьому, апеляційним судом не встановлено обставин чи підстав, які давали б можливість для пом`якшення ОСОБА_1 адміністративного стягнення, призначеного йому судом першої інстанції. 

За таких обставин, постанова суду першої інстанції як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження, як безпідставна, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                                               П О С Т А Н О В И В :
        
поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Хустського районного суду Закарпатської області від 28 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124 КУпАП залишити без зміни.
               Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                       І. В. Стан