ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року	Львів	Справа № 300/463/20 пров. № А/857/6424/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Гінди О.М., Коваля Р.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року (головуючий суддя Тимощук О.Л., м.Івано-Франківськ) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання незаконним, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій,-
                                                       В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення комісії Головного управління Національної поліції в  Івано-Франківській області, оформлене протоколом №11 від 28.11.2018 щодо надання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ; зобов`язати повторно розглянути заяву (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності від 19.11.2018 відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» та затвердити висновок, шляхом винесення наказу про виплату такої допомоги на підставі вказаної норми закону.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 квітня                2020 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права і просив скасувати його та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В апеляційній скарзі зазначає, що хибним є висновок суду, що отримана травма позивачем отримана не під час виконання основних завдань та повноважень міліції/поліції, оскільки правильність кваліфікації такого нещасного випадку, який призвів до втрати працездатності позивача, із визначенням - «в період проходження служби при виконанні службових обов`язків», лежить саме на посадових особах Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області.
Також, приймаючи спірне рішення судом не спростовано висновок комісії викладений у актах (форма Н-5*) від 27.09.2012 (форма Н-1*) від 27.09.2012 розслідування нещасного випадку, що даний нещасний випадок стався у період проходження служби при виконанні службових обов`язків, та висновок службової перевірки за фактом отримання травми під час проведення занять із фізичної підготовки Долинського РВ УМВС затверджений в.о. начальника Долинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області Д.В Креховецьким від 23.11.2012 у якому теж встановлено факт нещасного випадку при проходженні служби та виконанні службових обов`язків.
Зазначає, що з аналізу поданих документів до відповідача на отримання одноразової грошової допомоги та документів поданих до суду слідує, що позивачем отримано травму, а не захворювання, при цьому травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків.
Покликається на помилковість висновку, що зроблені відповідачем виправлення у заяві щодо підстави виплати одноразової грошової допомоги з п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону на п.4 ч. 1 ст.97 Закону зроблено без порушень Порядку № 4, оскільки такі не узгоджуються із приписами цього Порядку та встановленими ним висновками.
Твердження суду що подані докази, медичні документи не можуть трактуватися документами, які підтверджують зв`язок нещасного випадку із виконанням позивачем службових обов`язків є помилковим. У Порядку № 1346 від 27.12.2002 зазначено, що Виключно комісією розслідуються нещасні випадки та встановлюється чи випадок трапився під час проходження служби та при виконанні службових обов`язків - п. 3.9 - 3.11 Порядку, а тому позиція суду першої інстанції є помилковою.
В підсумку звертає увагу на те, що всі подані документи для призначення і виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності містять відомості про нещасний випадок, який трапився 27.09.2012, за наслідками якого був травмований позивач, а сама подія є такою, яка сталася «в період проходження служби при виконанні службових обов`язків».
В поданому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 29.08.1993 по 06.11.2015 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ в Івано-Франківській області, та з 07.11.2015 по 31.08.2018 - у Національній поліції на посаді заступника начальника Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області. Зі служби позивача звільнено через хворобу, на підставі частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
При проходженні служби, 27.09.2012 під час занять по фізичній підготовці в спортивному залі ДЮСШ в м. Долина, а саме, під час гри у міні-футбол, в процесі боротьби за м`яч, позивач зіткнувся з гравцем протилежної команди, внаслідок чого отримав травму ноги. За наслідком проведеного 22.11.2012 Долинським РВ УМВС України в                           Івано-Франківській області розслідування нещасного випадку, складено акт від 27.09.2012, згідно зі змістом висновків якого, на підставі пункту 3.9 наказу МВС України від 27.12.2002 №1346 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань, аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», комісією встановлено, що даний нещасний випадок стався у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (а.с.11-12). 
Згідно із копією свідоцтва про хворобу №229 від 29.08.2018, Військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Івано-Франківській області» здійснено медичний огляд ОСОБА_1 та у висновку про причинний зв`язок травми зазначено «захворювання, так, пов`язане з проходженням служби в поліції", "травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків» (а.с.16 та зворотна сторона).
Відповідно до результатів первинного та повторного оглядів позивача,                         медико-соціальною експертною комісією встановлено ОСОБА_1 ІІІ групу інвалідності з 16.10.2018; травма, так, пов`язана з виконанням службових обов`язків. Наведене підтверджується копіями довідок серії 12 ААБ №166393 та №401304 (а.с.19, 20)
На підставі зазначених документів, з метою отримання одноразової грошової допомоги (надалі, також - ОГД), відповідно до пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», позивач звернувся до відповідача.
Первинно, працівником відділу кадрового забезпечення у заяві (рапорті) про призначення ОГД, підставою виплати грошової допомоги вказано пункт 3 частини 1  статті 97 Закону України «Про Національну поліцію», що вбачається із копії заяви (рапорту) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, долученої представником позивача до позовної заяви (а.с.26).
Однак, у відповідності до копії такої ж заяви, наданої представником відповідача разом з відзивом на позовну заяву (а.с.62), працівником кадрового підрозділу у пункті з відомостями про підставу для виплати ОГД зроблено виправлення, шляхом зазначення пункту 4 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».
20.01.2019 позивач звернувся із запитом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, у відповідь на яке отримав листа №1/с-108/12/29-2019 від 04.02.2019, у кому повідомлено, що фінансовим відділом складено висновок про призначення ОГД та на засіданні комісії, згідно протоколу №11 від 28.11.2018, прийнято позитивне рішення, шляхом видачі наказу щодо виплати ОСОБА_1 ОГД (а.с.30) 
Згідно зі змістом витягу з протоколу засідання комісії ГУНП в Івано-Франківській області з розгляду питань, пов`язаних з виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського №11 від 28.11.2018 (а.с.32), комісією підтверджено законність виплати ОГД ОСОБА_1 , однак, на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідно до висновку про призначення ОГД від 28.11.2018, ОСОБА_1 призначено нарахувати та виплатити таку допомогу на підставі пункту 4 частини 1 вищевказаної статті Закону у розмірі 123 340 грн (а.с.33). Як зазначено в даному висновку, та підтверджено представником позивача у позовній заяві, суму грошової допомоги позивачу виплачено згідно із платіжним дорученням №232 від 01.02.2019.
У зв`язку із відсутністю у направленому відповідачем листі №1/с-108/12/29-2019 від 04.02.2019 інформації щодо норми закону, на підставі якої буде здійснена виплата ОГД, та її суми, представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом (а.с.28).
За наслідками розгляду такого запиту, відповідачем надіслано представнику позивача копію висновку про призначення ОГД, витяг з протоколу №11 від 28.11.2018 та витяг з наказу №501 о/с від 03.12.2018 (а.с.29, 31-33)
Розглядаючи даний спір суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дії відповідача щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 123 340 грн на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», є обґрунтованими, з огляду на отриману позивачем травму під час гри у міні-футбол, що не пов`язано з виконанням службових обов`язків, спрямованих на здійснення завдань та повноважень поліції чи міліції.
Колегією суддів здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п. 3, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (надалі - Закон №580-VIII) одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: 
визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;
визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до п. 3 та 4 ч. 1 с. 99 Закону №580-VIII розміри одноразової грошової допомоги поліцейським визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: 
визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 3 інвалідності ІII групи - 250 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату; 
визначення поліцейському внаслідок причин, зазначених у пункті 4 інвалідності III групи - 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.
На виконання вказаних вище законодавчих приписів наказом Міністерства внутрішніх справ України затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України №4 від 11.01.2016 (надалі, також - Порядок №4), який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.
Підпунктом 2 пункту 4 розділу І Порядку №4, аналогічно, як і Законом №580-VIII встановлено, що ОГД у разі інвалідності поліцейського призначається у випадку встановлення настання такої інвалідності внаслідок травми, захворювання отриманого під час виконання службових обов`язків (пункти 3, 5 частини 1 статті 97 Закону) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Відповідно до пункту 3 розділу І Порядку №4, поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України "Про Національну поліцію", у тому числі під час участі в антитерористичній операції, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України "Про міліцію".
Основні завдання та повноваження міліції визначено статями 2 та 10 Закону України «Про міліцію» у редакції, чинній на момент отримання позивачем травми. 
Також, положення цих статей узгоджуються і з приписами статті 2 та 23 Закону України «Про Національну поліцію», якими визначено основні завдання та повноваження Національної поліції. 
Відтак, з аналізу вищенаведених правових норм слідує, що єдиною підставою для виплати особі одноразової грошової допомоги на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» є встановлення факту отримання особою травми, що призвела до інвалідності саме під час виконання нею службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, конкретний та вичерпний перелік яких встановлено статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статтею 10 Закону України «Про міліцію».
Враховуючи те, що проведення спортивних занять, зокрема, гри у міні-футбол, під час якої позивача травмовано, не передбачено вищенаведеними статтями Законів, та безпосередньо не пов`язано із забезпеченням охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, правових підстав для призначення і виплати ОСОБА_1 ОГД на підставі пункту 3 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію» немає.
Також, колегія суддів при вирішенні даної справи погоджується з висновком суду першої інстанції, що положення Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346 застосовуються з метою надання необхідної методичної допомоги керівникам органів та підрозділів системи МВС України, врегулювання питань щодо порядку розслідування нещасних випадків, поранень, професійних захворювань, які трапляються із особами рядового та начальницького складу, курсантами та слухачами, військовослужбовцями та іншими категоріями працюючих в системі МВС України. Однак, спеціальним нормативно-правовим актом, затвердженим наказом МВС України, який врегульовує питання виплати ОГД поліцейським є Порядок №4, а тому, застосування положень Порядку №1346 під час вирішення питання наявності підстав для призначення позивачу грошової допомоги є помилковим.
Пунктами 1 та 6 розділу ІІІ Порядку №4 встановлено, що формування пакета документів для призначення та виплати ОГД у поліції здійснюється підрозділами фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції, фінансовими підрозділами головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві (далі - фінансові підрозділи) у взаємодії з підрозділами кадрового забезпечення, службами державного нагляду за охороною праці (далі - СДНОП) цих органів та фахівцями військово-лікарської комісії (далі - ВЛК).
СДНОП визначають обставини настання події та відповідають за правильність кваліфікації нещасних випадків, які призвели до втрати працездатності, згідно із законодавством України.
ВЛК відповідають за перевірку матеріалів на відповідність діагнозу, за яким установлено втрату працездатності, переліку хвороб, отриманих під час проходження служби, згідно із законодавством України.
Підрозділи кадрового забезпечення відповідають за достовірність інформації про періоди служби даним з особової справи та правильність визначення випадків для виплати грошової допомоги, згідно із законодавством України.
Фінансові підрозділи відповідають за правильність обчислення та перерахування до установ банку ОГД згідно з реквізитами, зазначеними в заяві (рапорті) особою, яка має право на цю виплату, згідно із законодавством України.
Керівники органів поліції, навчальних закладів відповідають за правильність призначення сум ОГД, згідно із законодавством України.
Графа «Відмітка кадрового підрозділу» на заяві (рапорті) заповнюється підрозділом кадрового забезпечення органу поліції, навчального закладу засвідчується підписом керівника цього підрозділу та скріплюється відповідною печаткою.
Відтак, з вказаного слідує, що під час вирішення питання призначення особі одноразової грошової допомоги за наслідком розгляду поданого пакета документів, обов`язок визначати обставини настання події та відповідальність за правильність кваліфікації нещасних випадків, які призвели до втрати працездатності та визначення випадків для виплати грошової допомоги, згідно із законодавством України покладено саме на СДНОП та підрозділ кадрового забезпечення.
Таким чином, судова колегія вважає вірним висновок суду першої інстанції, що визначення відповідачем пункту статті Закону №580-VIII та здійснення виправлення у заяві (рапорті) не суперечить чинним правовим вимогам, а з огляду на те, що нещасний випадок та отримання травми позивачем не пов`язано із виконанням службових обов`язків, спрямованих на здійснення повноважень та завдань поліції або міліції, зміна підстави виплати грошової допомоги з п. 3 ч. 1 ст. 97 Закону на п. 4 (визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункт) є у повній мірі обґрунтованим та доцільним. 
Поряд з цим, згідно приписів Порядку №4, ВЛК відповідають за перевірку матеріалів виключно на відповідність діагнозу, за яким установлено втрату працездатності, переліку хвороб, отриманих під час проходження служби, згідно із законодавством України, а відтак медичні довідки наявні в матеріалах справи не можуть трактуватися документами, які підтверджують зв`язок нещасного випадку із виконанням позивачем службових обов`язків чи проходження служби в органах внутрішніх справ.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідачем правомірно призначено та виплачено ОСОБА_1 одноразову грошову допомоги у розмірі 123 340 грн на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 Закону України «Про Національну поліцію».
Виходячи із зазначеного вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст.329 КАС України, суд, - 
                                                  П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року по справі №300/463/20 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених                                п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	Р. Й. Коваль