УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження
13 липня 2020 року  
м. Київ
справа №500/658/19
провадження №К/9901/6634/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №  500/658/19 за позовом ОСОБА_1 до Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Драганівка», Відділ з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області про скасування реєстраційної дії,
у с т а н о в и в:
20.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Драганівка», Відділ з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області, в якому просив скасувати реєстраційну дію/запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 28.11.2018 № 16511420005002847 «Зміна складу комісії з припинення /виділу» вчинену державним реєстратором Почаївської міської ради Кременецького району Тернопільської області Рожко Романом Костянтиновичем.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.11.2019, яку було залишена без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суд від 22.01.2020, закрито провадження у справі з тих мотивів, що спір не належить до юрисдикції адміністративних судів та має розв`язуватися в порядку господарського судочинства.
Не погодившись з такими судовими рішеннями, ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просила скасувати ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі №  500/658/19 й скерувати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Ухвалою Верховного Суду від 30.03.2020 касаційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 було залишено без руху через несплату заявницею судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.
На виконання вимог означеної ухвали скаржниця надіслала до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучила квитанцію від 17.04.2020 № 0.0.1680443595.1 про сплату судового збору в розмірі 565,20 грн.
Отже, недоліки касаційної скарги заявниця усунула в строк, встановлений Верховним Судом.
Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
За правилом частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Логіко-граматичне тлумачення положень частини другої статті 328 КАС України у їхньому взаємозв`язку з приписами частини першої статті 294 КАС України дає підстави для висновку, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені тільки ухвали суду першої інстанції (після їхнього перегляду в апеляційному порядку) щодо: забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову; повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо вони не погоджуються, зокрема, з ухвалою суду першої інстанції про закриття провадження у справі після перегляду такої ухвали судом апеляційної інстанції, можуть реалізувати право на її оскарження у касаційному порядку.
За змістом абзацу другого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень) (абзац четвертий пункту 4 частини другої статті 330 КАС України).
Заявниця мотивує вимоги своєї касаційної скарги тим, що суд першої інстанції, з висновками якого погодився в своїй постанові й суд апеляційної інстанції, під час постановлення оскарженої ухвали порушив норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Згідно з вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Аналіз аргументів касаційної скарги в їхньому логічному взаємозв`язку з висвітленими в судовому рішенні суду апеляційної інстанції обставинами справи вказує на наявність у цій ситуації обставини, наведеної у абзаці другому пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, яка є підставою для відкриття касаційного провадження.
Також відповідно до частини першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Водночас частиною другою статті 329 КАС України визначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Передбачений зазначеною статтею строк на касаційне оскарження пропущений, оскільки оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалене 22.01.2020, а касаційна скарга була подана 06.03.2020 (згідно з відтиском штемпеля оператора поштового зв`язку «Укрпошта» на конверті, у якому надійшла касаційна скарга).
У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить суд про поновлення строку на касаційне оскарження та зазначає, що вона отримала постанову суду апеляційної інстанції 10.02.2020, а тому вважає вказану обставину поважною причиною для пропуску процесуального строку.
За наведених обставин та беручи до уваги надані на їхнє підтвердження докази, Верховний Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення, а отже й про наявність підстав для його поновлення.
Отже, Верховний Суд дійшов висновку, що підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження у цій справі немає.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що слід відкрити касаційне провадження за поданою касаційною скаргою на підставі абзацу другого пункту 4 частини четвертої статті  328 КАС України.
Керуючись положеннями абзацу другого пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Заяву ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити. Поновити ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , строк на касаційне оскарження ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі № 500/658/19.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.11.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2020 у справі № 500/658/19.
3. Витребувати з Тернопільського окружного адміністративного суду справу № 500/658/19.
4. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
5. Установити для подання відзиву на касаційну скаргу десятиденний строк з дня закінчення карантину, запровадженого на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500).
6. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб